РІШЕННЯ
Іменем України

18 вересня 2025 року 
м. Київ

справа №990/218/25
адміністративне провадження № П/990/218/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Юрченко В.П.,  Гончарової І.А.,  Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу № 990/218/25 за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
Процедура та аргументи сторін
1.  19 травня 2025 року на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - відповідач, Комісія, ВККС України), у якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 17.04.2025 про затвердження результатів виконання практичного завдання учасниками конкурсу 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація), визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту», допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах відносно ОСОБА_1 , зокрема: за порядковими номерами № 1052 і 1825 Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Результати практичного завдання, виконаного 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - кодовані результати практичного завдання (індивідуальний код 0059480) - 47 балів, та (індивідуальний код 0099600) - 57,5 бали; за порядковим номером № 258 Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Декодовані результати виконання практичного завдання 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21  лютого  2025 року (кримінальна спеціалізація)» - за перше судове рішення (код 0059480) 47 балів, за друге судове рішення (код 0099600) 57,5 балів, що у сумі склало 104,5 бали, результат етапу кваліфікаційного іспиту «не складено»; за порядковим номером № 456 графи 12, 14-20 Додатку «Загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами)» (Загальні результати кваліфікаційного іспиту); зобов`язати ВККС України ухвалити нове рішення за результатами повторного оцінювання виконаних ОСОБА_1 практичних завдань (індивідуальні коди 0059480 та 0099600) у складі екзаменаційної колегії з числа членів ВККС України, які не здійснювали перевірку практичних завдань кримінальної спеціалізації, та з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом, зокрема, щодо перевірки та виявлення, чи не було оцінювання практичних завдань дискримінаційним за критерієм «співпадіння мотивувальної і резолютивної частини судового рішення із правовим висновком Верховного Суду».
2.  Позов обґрунтовано тим, що рішенням ВККС України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, зокрема в апеляційних загальних судах, із заявою про участь в якому звернулась позивач та у межах якого виконувала практичне завдання як третій етап кваліфікаційного іспиту відповідно до затвердженого Комісією графіку.
2.1. Позивач зазначає, що практичне завдання складалося з вирішення матеріально-правової та процесуальної задач, які потрібно було викласти у формі рішень суду апеляційної інстанції (індивідуальні коди учасника іспиту: 0059480 (перше модельне судове рішення) та 0099600 (друге модельне судове рішення)). Відповідно до Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Результати практичного завдання, виконаного 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12 -14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - кодовані результати практичного завдання позивача відображені за порядковими номерами № 1052 (індивідуальний код      0059480) - 47 балів, та № 1825 (індивідуальний код 0099600) - 57,5 балів. Відповідно до Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Декодовані результати виконання практичного завдання 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - за порядковим номером № 258 ОСОБА_1 - за перше судове рішення (код 0059480) отримала 47, за друге судове рішення (код 0099600) - 57,5 балів, що у сумі склало 104,5 бали, результат етапу кваліфікаційного іспиту «не складено».
2.2. Позивач вказує, що виставлені бали були неочікуваними і незрозумілими у зв`язку з чим позивач 29 квітня 2025 року звернулась до Комісії із двома запитами, зокрема, про надання для ознайомлення власних практичних завдань, виконаних позивачем у межах кваліфікаційного іспиту, екзаменаційних відомостей та інформації про оцінювання. У цьому ж запиті в порядку статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» позивач просила Комісію повідомити як здійснювалася перевірка практичних завдань - а саме, чи містить екзаменаційна відомість проставлені бали за кожен складник оцінювання практичних завдань відповідно до Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання, затверджених рішенням Комісії 17.07.2024 № 228/зп-24 зі змінами 29 січня 2025 року кожним членом Колегії, що здійснював перевірку; чи містить екзаменаційна відомість кожного члена Колегії, який здійснював перевірку, відзначені ним/нею письмові ремарки, зауваження, упущення, помилки, недоліки практичного завдання (коротку рецензію); як виводилася кінцева оцінка кожного члена Колегії, що здійснював перевірку. Також, щоб зрозуміти як членами екзаменаційної колегії реалізовувались на практиці Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання, затверджені рішенням Комісії 17.07.2024 № 228/зп-24 зі змінами 29 січня 2025 року під час перевірки практичних завдань, у запиті № 2 позивач просила Комісію надати на ознайомлення  п`ять зошитів із практичними завданнями № 1 та п`ять зошитів із практичними завданнями № 2, які виконувались 14 лютого 2025 року та були оцінені колегією Комісії найвищими балами за цей день, а також релевантні їм екзаменаційні відомості (інформацію про оцінки членів Комісії), обґрунтувавши, що після оголошення результатів цього етапу іспиту вони втратили статус службової інформації і можуть бути надані на запит. На засадах анонімності (без розкриття персональних даних, індивідуальних кодів) позивач просила надати на ознайомлення десять зошитів із практичним завданням № 1 та 10 десять зошитів із практичним завданням № 2, які виконувались 14 лютого 2025 року, та отримали найнижчі бали у цей день, без вказівки конкретного балу та з зазначенням проміжку найнижче оцінених десяти практичних завдань за цей день. Якщо Комісія визнає неможливим надати декодовані практичні завдання інших кандидатів, оцінених найвищими та найнижчими балами, позивач просила надати їх у знеособленому вигляді, вказавши лише проміжок балів 10 найвище та 10 найнижче оцінених робіт, без вказівки прізвищ та імен кандидатів, їх індивідуального коду та без вказівки конкретного балу за відповідне практичне завдання, за якими їх можливо було б ідентифікувати.
2.3. Позивач зазначає, що у відповідь на запит № 1 секретаріат Комісії повідомив, що Методикою оцінювання учасників кваліфікаційного іспиту (розділ 5 Положення) не передбачено заповнення членами екзаменаційної комісії документів (бланків, анкет, формулярів, пояснень тощо) з фіксацією балів, виставлених за показники, зазначені у затверджених Методичних вказівках з оцінювання практичних завдань, та/або затвердження (оформлення) інших документів, що відображають виставлення членами екзаменаційної комісії балів. Документи (бланк, анкета, формуляр, пояснення тощо) з фіксацією балів, виставлених за ці показники членами екзаменаційної комісії, що здійснювали перевірку практичних завдань кандидатами в межах конкурсу до апеляційних судів, оголошеного 14 вересня 2023 року, не затверджувалися. На підставі індивідуальних оцінок за практичне завдання (два модельні судові рішення), виставлених кожним членом екзаменаційної комісії, програмою виводиться остаточна оцінка за кожне рішення шляхом визначення середнього арифметичного бала з округленням до наближеного цілого числа або числа з десятковою частиною 0,5. Перевірку практичних завдань кримінальної спеціалізації відповідно до рішення Комісії від 22.01.2025 здійснювали ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Також, секретаріат Комісії повідомив, що надіслання зошитів позивача з практичними завданнями на е-пошту може призвести до несанкціонованого поширення інформації з обмеженим доступом та просив подати поштову адресу, на яку їх направити. 06.05.2025 позивач підтвердила адресу, яка була вказана у запиті серед її персональних даних, зв`язку і кореспонденції, проте (до моменту подачі позову) листа з зошитами практичних завдань не позивач отримала. 07.05.2025 у відповідь на запит № 2 секретаріат Комісії відповів, що інформацію, яка міститься в матеріалах проведення іспиту включено до Переліку відомостей, що становлять службову інформацію від 05.04.2017 № 24 в Комісії, а також, що Положенням про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів від 19.06.2024 № 185зп-24 не передбачено оприлюднення робіт учасників або їх надсилання будь-яким особам, а доступ до зошитів для виконання практичного завдання та екзаменаційних відомостей обмежено з метою захисту репутації та прав кандидатів на посаду судді, підтримання неупередженості правосуддя, адже їх розголошення може завдати істотної шкоди цим інтересам.
2.4. Позивач вказує, що відсутність в екзаменаційній відомості оцінок за кожний з 6 складників-критеріїв відповідно до Методичних вказівок дає підстави для припущення і побоювань поза розумним сумнівом стороннього спостерігача про виставляння загальної оцінки кожним екзаменатором на загальний угляд («на око»). При цьому незрозуміло, яким, на оцінку Комісії, є стандарт «ідеального судового рішення апеляційного суду в межах практичного завдання», оскільки Комісія такий не оприлюднила.
2.5. Позивач вважає вказані оцінки за практичні завдання невмотивованими, оскільки з них незрозуміло (екзаменаторами не продемонстровано) як під час оцінювання застосовувались Методичні вказівки і чи дотримано їх вимог. Позивач зазначає, що зважаючи на те, що перевірка практичних завдань в межах кваліфікаційного іспиту належить до виключних дискреційних повноважень Комісії, проте ця дискреція обмежена дотриманням критеріїв Методичних вказівок, тому просить Суд зобов`язати Комісію ухвалити нове рішення за наслідками повторної перевірки практичних завдань позивача відповідно до критеріїв Методичних вказівок із зазначенням балів за кожен зі складників оцінювання практичного завдання, із наведенням зауважень, прогалин, помилок чи/та сильних сторін практичних завдань, тобто із наведенням мотивів виставлених балів, утвореною Комісією колегією без участі членів комісії, які здійснювали перевірку практичних завдань кримінальної спеціалізації.
2.6. Позивач зазначає, що відповідно до п. 1.6. Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням Комісії 19 червня 2024 року № 185/зп-24 (далі - Положення) основними принципами іспиту є об`єктивність, неупередженість, запобігання конфлікту інтересів, прозорість, рівність умов для його учасників та дотримання встановлених законодавством правил поведінки щодо конфлікту інтересів. Водночас, позивач вказує, що якщо немає можливості побачити і порівняти практичні завдання з виставленими оцінками за них, немає змоги ознайомитись з рецензіями екзаменаторів в екзаменаційних відомостях, то для оцінки прозорості цього етапу іспиту не має жодного значення чи був конкурс проведений, зокрема, з онлайн-трансляцією.
2.7. Позивач зазначає, що відносно нього було застосовано невалідний критерій оцінювання, а саме - «співпадіння мотивувальної і резолютивної частини судового рішення із правовим висновком Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду» у моєму модельному практичному завданні № 1 (індивідуальний код 0059480), оскільки позивач обґрунтувала відступ від правового висновку касаційного суду, що за умовами виконання практичного завдання мало б оцінюватися екзаменаційною колегією на рівних із позитивним застосуванням правового висновку Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (п. 1.1. Методичних вказівок). Позивач зазначає, що учасники конкурсу були обізнані про номери судових справ, на основі фактичних обставин яких, мали розроблятись екзаменаційні модельні завдання для судових рішень на іспиті. Тобто, конкурсанти знали про кінцеве рішення Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду та його правовий висновок у відповідній справі, якщо такий був. За формулюванням критерію оцінювання, зафіксованого останнім у п. 1.1. Методичних вказівок мало оцінюватись «- уміння враховувати та застосовувати правові висновки Верховного Суду або, оцінивши їх структуру, логіку та ключові ідеї, сформулювати мотиви незастосування таких висновків». Позивач вказує, що у кандидатів, які обґрунтували відступ від правового висновку Верховного Суду, задіяно аналіз, синтез, порівняння, їх обізнаність із проблемою, яка поставлена на вирішення, вочевидь, є дещо ширшою за окремо взятий висновок Верховного Суду у справі, оприлюдненій Комісією, на основі фактичних обставин якої формуватиметься модельне завдання для іспиту.
2.8. Позивач вважає, що виставлена оцінка за практичне завдання № 1 має ознаки дискримінаційної. Дискримінаційність оцінювання практичного завдання № 1 позивач пов`язує з застосуванням екзаменаційною колегією Комісії критерію, не встановленого (невизначеного) у Методичних вказівках, а саме - співпадіння рішення кандидата із рішенням і правовим висновком Верховного Суду у реальній судовій справі, на основі якої розроблене модельне практичне завдання для іспиту. Позивач зазначає, що Комісія має обов`язок здійснити позитивні дії - перевірити наведені припущення про дискримінацію, своєчасно виявити факт дискримінації, якщо такий мав місце, та забезпечити ефективний захист позивача як особи, яка постраждала від дискримінації.
3. У відзиві на позовну заяву ВККС України просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів у ній зазначених.
3.1.  Відповідач зазначає, що рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного 12-14 та 17-21 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року              № 94/зп-23. Надалі рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, серед іншого затверджено декодовані результати практичного завдання, виконаного 12-14 та 17-21 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), в тому числі позивача, яка за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0059480) отримала 47 балів, а за результатами другого (код кандидата 0099600) - 57,5 балів, що у сумі становить 104,5 бали. Затверджено загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, зокрема, ОСОБА_1 , яка не склала відповідний етап кваліфікаційного оцінювання. Відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, припинено участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 780 кандидатів на посади суддів, в тому числі ОСОБА_1
3.2. Так, відповідач зазначає, що у відповідності до положень статей 74 та 93 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24 затверджено Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів (далі - Положення), яке визначає організаційно-правові засади підготовки та проведення кваліфікаційного іспиту, форму та зміст тестувань, практичних завдань, методику оцінювання результатів іспиту під час добору на посаду судді місцевого суду, кваліфікаційного оцінювання та у зв`язку з наміром судді бути переведеним до іншого місцевого суду, а також засади формування рейтингу і резерву кандидатів на посаду судді місцевого суду. Відповідач звертає увагу, що ОСОБА_1 вважає оцінки за її практичні завдання невмотивованими, оскільки з них незрозуміло як під час оцінювання застосовувались методичні вказівки і чи дотримано їх вимоги та зазначає, що вказані доводи свідчать про невірне тлумачення та суб`єктивне розуміння позивачем норм, що регламентують процедуру кваліфікаційного оцінювання (в тому числі, порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів) на визначення здатності кандидата на посаду судді здійснювати правосуддя у відповідному суді з огляду на мету такого оцінювання, яке проводиться в межах конкурсу.
3.3. Відповідач звертає увагу, що порядок оцінювання результатів виконання практичного завдання регламентований розділом 5 Положення, згідно положеннями якого методичні вказівки з оцінювання практичного завдання затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному веб-сайті. Перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання. За результатами перевірки практичного завдання кожним членом екзаменаційної комісії виставляється індивідуальна оцінка роботи від 0 до 150 балів. Після оцінювання практичного завдання усіма членами екзаменаційної комісії програмою виводиться остаточна оцінка учасника шляхом визначення середнього арифметичного бала на підставі індивідуальних оцінок з округленням до наближеного цілого числа або числа з десятковою частиною 0,5. Кількість балів за кожне модельне судове рішення у разі виконання під час кваліфікаційного іспиту практичного завдання типу 2 визначається методичними вказівками з оцінювання практичного завдання. Затверджені Комісією методичні вказівки з оцінювання практичного завдання спрямовані (звернені) до екзаменаційної комісії, визначеної для перевірки таких робіт, оскільки безпосередньо вона здійснює перевірку робіт, яка власне полягає у встановленні відповідності змісту виконаного практичного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання. Зазначені методичні вказівки слугують інструментом для забезпечення єдиного підходу до оцінювання, що забезпечує об`єктивний та уніфікований підхід до оцінювання всіх робіт кандидатів.
3.4. Відповідач зазначає, що за даними екзаменаційних відомостей позивачу за результатами перевірки кожного модельного судового рішення (практичне завдання) кожним окремим членом екзаменаційної комісії, визначеної рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 21/зп-25, було виставлено окремий (індивідуальний) бал. При цьому, фіксація та відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань чи висновків членів екзаменаційної комісії, що проводили перевірку практичного завдання, щодо окремих показників та елементів, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, а також виставлення балів окремо за кожен елемент чи показник практичного завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного іспиту, так і його методику. Зазначене узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема у постанові від 08 жовтня 2019 року у справі № 9901/49/19.
3.5. Також, відповідач звертає увагу, що відсутність суттєвих розбіжностей між індивідуальними балами, виставленими кожним членом екзаменаційної комісії за результатами перевірки практичного завдання позивача, свідчить про встановлення екзаменаційною комісією відповідності змісту виконаного кандидатом практичного завдання саме методичним вказівкам з оцінювання такого практичного завдання, що були затверджені Комісією в межах конкурсу, та дотримання членами екзаменаційної комісії єдиного, рівного та об`єктивного підходу до оцінювання завдань позивача. Водночас незгода позивача з виставленими індивідуальними балами за виконане нею в рамках конкурсу практичне завдання не може свідчити про протиправність дій та рішень Комісії під час визначення результатів етапу кваліфікаційного оцінювання.
3.6. Щодо тверджень позивача про дискримінаційність оцінювання її практичного завдання № 1, у зв`язку із застосуванням, на думку позивача, екзаменаційною комісією критерію, не встановленого (невизначеного) у Методичних вказівках, а саме - співпадіння рішення кандидата із рішенням і правовим висновком Верховного Суду у реальній судовій справі, на основі якої розроблене модельне практичне завдання для іспиту, відповідач зазначає, що такі доводи позивача ґрунтуються на суб`єктивній оцінці про якість власної роботи, проте порядок оцінювання результатів виконання практичного завдання під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу чітко визначений Положенням. Так, підпунктом 5.5.5 пункту 5.5 розділу 5 Положення передбачено, що перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання. Відповідно до Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з кримінальної спеціалізації, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії від 17 липня 2024 року № 228/зп-24, зі змінами внесеними рішенням Комісії від 29 січня 2025 року № 28/зп-24, одним із показників оцінювання елементів практичного завдання є уміння враховувати та застосовувати правові висновки Верховного Суду або, оцінивши їх структуру, логіку та ключові ідеї, сформулювати мотиви незастосування таких висновків. Таким чином, оцінюванню підлягало як уміння застосування правових висновків Верховного Суду, так і їх незастосування (сформулювавши мотиви). Відповідно до Методичних вказівок жоден з цих варіантів не мав заздалегідь визначено пріоритету. Зазначений показник оцінювання залежить не від врахування чи неврахування висновків Верховного Суду (згода/відступ), а від якості правового обґрунтування, структури, логіки, повноти та обґрунтованих висновків кандидатів. Кількість балів, виставлених кожним окремим членом екзаменаційної комісії, за одне із модельних судових рішень виконаних позивачем під час іспиту є наслідком перевірки змісту практичного завдання, що полягало у встановленні відповідності виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання, і не є дискримінацією.
3.7. Відповідач наголошує, що затверджені Комісією Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з кримінальної спеціалізації, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, застосовувалися до всіх осіб, які виконували відповідні практичні завдання, однаково і з цілковитою рівністю.
3.8. Відповідач вважає, що позовна заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки Комісія, ухвалюючи рішення від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України з дотриманням критеріїв, визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
4. До суду також надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, яка містить аналогічні доводи та обґрунтування тим, які викладені позивачем у позовній заяві. Також, позивач зазначає, що відповідь відповідача на позовну заяву не спростовує доводів позивача викладених у такій, оскільки вважає, що Комісія обґрунтовує ухвалення рішення від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначений законодавством України, а саме - Положенням від 19.06.2024 № 185/зп-24 як підзаконним актом Комісії, яке однак в частині вимоги вмотивованості рішень Комісії за результатами кваліфікаційного оцінювання входить у колізію (не узгоджується) із нормами пункту 4 частини 3 статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рух справи
5.  Ухвалою Верховного Суду від 23 травня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
5.1. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2025 визначено колегію суддів для розгляду даної справи у складі: Олендера І.Я. (головуючий суддя), Гончарової І.А., Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., Юрченко В.П. 
5.2. Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, Верховний Суд установив, що позовну заяву подано із додержанням вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, та з дотриманням установленого законом строку звернення до суду. Підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі відсутні.
5.3. Розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (частина перша статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України). 
5.4. Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
5.5. Позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення ВККС України від 17.04.2025 про затвердження результатів виконання практичного завдання учасниками конкурсу 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація), визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту», допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах відносно ОСОБА_1 , зокрема: за порядковими номерами № 1052 і 1825 Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Результати практичного завдання, виконаного 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - кодовані результати практичного завдання (індивідуальний код 0059480) - 47 балів, та (індивідуальний код 0099600) - 57,5 бали; за порядковим номером № 258 Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Декодовані результати виконання практичного завдання 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - за перше судове рішення (код 0059480) 47 балів, за друге судове рішення (код 0099600) 57,5 балів, що у сумі склало 104,5 бали, результат етапу кваліфікаційного іспиту «не складено»; за порядковим номером № 456 графи 12, 14-20 Додатку «Загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023       № 94/зп-23 (зі змінами)» (Загальні результати кваліфікаційного іспиту); зобов`язати ВККС України ухвалити нове рішення за результатами повторного оцінювання виконаних ОСОБА_1 практичних завдань (індивідуальні коди 0059480 та 0099600) у складі екзаменаційної колегії з числа членів ВККС України, які не здійснювали перевірку практичних завдань кримінальної спеціалізації, та з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом, зокрема, щодо перевірки та виявлення, чи не було оцінювання практичних завдань дискримінаційним за критерієм «співпадіння мотивувальної і резолютивної частини судового рішення із правовим висновком Верховного Суду». Оцінка наведених позивачем доводів не потребує усних пояснень сторін та виклику учасників справи. Відповідач, у свою чергу, має право подати відзив на позов, у якому може навести усі необхідні та достатні, на його погляд, заперечення проти позову. Ураховуючи зазначене та вимоги частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд дійшов висновку про можливість розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
5.6. Відповідно до частини сьомої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Таких клопотань в межах визначених строків від сторін до Суду подано не було.
Фактичні обставини справи, установлені Судом
6. Рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголошено конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, зокрема в апеляційних загальних судах, із заявою про участь в якому звернулась ОСОБА_1 .
6.1. Рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах 821 кандидату з кримінальної спеціалізації, 686 - з цивільної спеціалізації, в тому числі позивачу. Цим рішенням також встановлено черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.
6.2. Рішенням Комісії від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 (зі змінами згідно з рішенням Комісії від 29 січня 2025 року № 28/зп-25) затверджено методичні вказівки з оцінювання практичного завдання, виконаного кандидатами на посаду суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, зокрема методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з кримінальної спеціалізації, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу. Відповідно до методичних вказівок максимально можливий бал за кожне модельне судове рішення становить 75 балів.
6.3. Рішенням Комісії від 21 серпня 2024 року № 260/зп-24 затверджено тип 2 практичного завдання для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу.
6.4. Рішенням Комісії від 11 вересня 2024 року № 270/зп-24 (зі змінами) призначено кваліфікаційний іспит під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), зокрема ОСОБА_1 , та визначено черговість етапів його проведення: перший етап - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий етап - тестування когнітивних здібностей; третій етап - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
6.5. Рішенням Комісії від 21 жовтня 2024 року № 323/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація). Кандидатів, які успішно пройшли перший етап кваліфікаційного іспиту, допущено до тестування когнітивних здібностей, зокрема і позивача.
6.6. Рішенням Комісії від 20 січня 2025 року № 16/зп-25 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей, складеного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація). До виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) допущено 507 кандидатів, в тому числі ОСОБА_1 , які успішно пройшли другий етап кваліфікаційного іспиту. Цим рішенням також визначено особливості виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація). Серед іншого, встановлено, що виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу здійснюватиметься з використанням комп`ютерної техніки. Визначено, що максимально можливий бал за виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), - 150 та встановлено, що прохідний бал за виконання практичного завдання - 75 відсотків максимально можливого бала, або 112,5 бала.
6.7. Рішенням Комісії від 22 січня 2025 року № 21/зп-25 затверджено склад екзаменаційної комісії для перевірки та оцінювання практичних завдань, виконаних кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація).
6.8. Згідно з графіком, визначеним рішенням Комісії від 20 січня 2025 року № 16/зп-25, 12-14 та 17-21 лютого 2025 року проведено третій етап кваліфікаційного іспиту - виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація), участь в якому 14 лютого 2025 року взяла ОСОБА_1 .
6.9. Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного 12-14 та 17-21 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23.
6.10. Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, серед іншого затверджено декодовані результати практичного завдання, виконаного 12-14 та 17-21 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), в тому числі позивача, яка за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0059480) отримала 47 балів, а за результатами другого (код кандидата 0099600) - 57,5 балів, що у сумі становить 104,5 бали (додаток № 1 до рішення). Затверджено загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, зокрема ОСОБА_1 , яка не склала відповідний етап кваліфікаційного оцінювання (додаток № 2 до рішення). Відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, припинено участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 780 кандидатів на посади суддів, в тому числі ОСОБА_1 (додаток № 4 до рішення).
Оцінка доводів учасників справи та висновки Верховного Суду
7.  Суд, вивчивши доводи позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх належними і допустимими доказами зазначає наступне.
8.  Відповідно до частини другої статті 128 Конституції України призначення на посаду судді здійснюється за конкурсом, крім випадків, визначених законом.
9. Згідно з частиною першою статті 79 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин;   далі - Закон № 1402-VIII) конкурс на зайняття вакантної посади судді апеляційного суду проводиться Вищою кваліфікаційною комісією суддів України відповідно до Закону та положення про проведення конкурсу.
9.1. Частиною третьою статті 79 Закону № 1402-VIII передбачено, що для проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді Вища кваліфікаційна комісія суддів України ухвалює рішення про його оголошення, розміщує відповідну інформацію на своєму офіційному веб-сайті і веб-порталі судової влади та публікує її у визначених нею друкованих засобах масової інформації не пізніш як за місяць до дня проведення конкурсу.
9.2. На виконання зазначених вище положень Закону Вища кваліфікаційна комісія суддів України рішенням від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) оголосила конкурс на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах, зокрема в апеляційних загальних судах, із заявою про участь в якому звернулась ОСОБА_1 ..
9.3. Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» від 9 грудня 2023 року № 3511-IX внесено зміни до Закону України «Про судоустрій та статус суддів», зокрема, викладено в новій редакції Розділ IV «Порядок зайняття посади судді» та доповнено пунктами 57-61 розділ XII «Прикінцеві та перехідні положення». Вказаний Закон набрав чинності 30 грудня 2023 року.
9.4. Відповідно до пункту 57-1 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Вища кваліфікаційна комісія суддів України завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедур суддівської кар`єри» від 09 грудня 2023 року № 3511-IX.
9.5. Вища кваліфікаційна комісія суддів України проводить кваліфікаційний іспит в межах конкурсу, передбаченого цим пунктом, за правилами, які діють після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо особливостей складання кваліфікаційного іспиту.
9.6. З огляду на вказане, Суд дійшов до висновку, що Комісія завершує конкурс на зайняття вакантних посад суддів апеляційних судів, оголошений рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 за правилами, визначеними Законом України «Про судоустрій та статус суддів» в редакції, чинній з 30 грудня 2023 року.
9.7. Частиною другою статті 79-3 Закону № 1402-VIII передбачено, що в конкурсі на зайняття вакантної посади судді, зокрема, апеляційного суду може брати участь особа, яка відповідає вимогам до кандидата на посаду судді, за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердила здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді та з відповідною спеціалізацією, а також відповідає одній із вимог, визначених частиною першою статті 28 Закону. Згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 79-3 вказаного Закону Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді, зокрема, апеляційного суду.
9.8. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 83 Закону № 1402-VIII заява кандидата на посаду судді про проведення кваліфікаційного оцінювання, у тому числі для участі у конкурсі є підставою для призначення кваліфікаційного оцінювання.
9.9. Частиною першої статті 85 Закону № 1402-VIII передбачено, що кваліфікаційне оцінювання включає такі етапи: 1) складання кваліфікаційного іспиту; 2) дослідження досьє та проведення співбесіди. Рішення про черговість етапів проведення кваліфікаційного оцінювання ухвалює Комісія.
9.10. Кваліфікаційне оцінювання за критерієм професійної компетентності проводиться з урахуванням принципів інстанційності та спеціалізації (частина третя статті 85 Закону № 1402-VIII).
9.11. На виконання зазначених вище положень Закону № 1402-VIII рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 184/зп-24 призначено кваліфікаційне оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах 821 кандидату з кримінальної спеціалізації, 686 - з цивільної спеціалізації, в тому числі позивачу. Цим рішенням також встановлено черговість етапів кваліфікаційного оцінювання: перший - складання кваліфікаційного іспиту; другий - дослідження досьє та проведення співбесіди.
9.12. Рішенням Комісії від 21 серпня 2024 року № 260/зп-24 затверджено тип 2 практичного завдання для виконання кандидатами на зайняття 550 вакантних посад суддів в апеляційних судах під час кваліфікаційного іспиту в межах конкурсу.
9.13. Рішенням Комісії від 11 вересня 2024 року № 270/зп-24 (зі змінами) призначено кваліфікаційний іспит під час кваліфікаційного оцінювання в межах конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) та визначено черговість етапів його проведення: перший етап - тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду; другий       етап - тестування когнітивних здібностей; третій етап - виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
9.14. Рішенням Комісії від 21 жовтня 2024 року № 323/зп-24 затверджено кодовані та декодовані результати тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація). Кандидатів, які успішно пройшли перший етап кваліфікаційного іспиту, допущено до тестування когнітивних здібностей, зокрема і позивача.
9.15. Рішенням Комісії від 20 січня 2025 року № 16/зп-25 затверджено кодовані та декодовані результати тестування когнітивних здібностей, складеного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація). До виконання практичного завдання зі спеціалізації апеляційного загального суду (кримінальна спеціалізація) допущено 507 кандидатів, в тому числі ОСОБА_1 , які успішно пройшли другий етап кваліфікаційного іспиту. Цим рішенням також визначено особливості виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація). Серед іншого, встановлено, що виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу здійснюватиметься з використанням комп`ютерної техніки. Визначено, що максимально можливий бал за виконання практичного завдання кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), - 150 та встановлено, що прохідний бал за виконання практичного завдання - 75 відсотків максимально можливого бала, або 112,5 бала.
9.16. Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 87/зп-25 затверджено кодовані результати практичного завдання, виконаного 12-14 та 17-21 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23.
9.17. Рішенням Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, серед іншого затверджено декодовані результати практичного завдання, виконаного 12-14 та 17-21 лютого 2025 року кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах (кримінальна спеціалізація) у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами), в тому числі позивача, яка за результатами оцінювання першого судового рішення (код кандидата 0059480) отримала 47 балів, а за результатами другого (код кандидата 0099600) - 57,5 балів, що у сумі становить 104,5 бали (додаток № 1 до рішення). Затверджено загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, зокрема ОСОБА_1 , яка не склала відповідний етап кваліфікаційного оцінювання (додаток № 2 до рішення). Відмовлено в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, припинено участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 780 кандидатів на посади суддів, в тому числі ОСОБА_1 (додаток № 4 до рішення).
9.18. Бал позивача за етап кваліфікаційного іспиту виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду є меншим за 75 відсотків максимально можливого бала.
10. Основним доводом позивача у зверненні до суду з цим позовом є невмотивованість рішення Комісії щодо виставлення оцінок за практичні завдання та затвердження результатів таких.
11. Надаючи оцінку вказаному доводу позивачки, Суд вважає за потрібне звернути увагу на таке.
12. Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
13. Частиною першою статті 92 Закону № 1402-VIII визначено, що Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним колегіальним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.
13.1. Статтею 93 Закону Закону № 1402-VIII визначено повноваження Комісії, до яких згідно з пунктами 6, 7 частини першої цієї статті належить затвердження порядку складання кваліфікаційного іспиту та методики оцінювання кандидатів, положення про проведення конкурсу на зайняття вакантної посади судді, порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, та проведення кваліфікаційного оцінювання.
13.2. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 79-2 Закону № 1402-VIII Комісія проводить конкурс на зайняття вакантних посад суддів, зокрема апеляційного суду - на основі рейтингу кандидатів за результатами кваліфікаційного оцінювання та з урахуванням особливостей, передбачених статтею 79-3 цього Закону.
13.3. Аналіз наведених вище положень Закону № 1402-VIII свідчить про те, що Комісія є спеціально уповноваженим державним органом суддівського врядування, якому законом делеговано повноваження організовувати та проводити кваліфікаційне оцінювання кандидатів на посади суддів, зокрема, шляхом затвердження порядку складання кваліфікаційного іспиту, методики його оцінювання та положення про проведення конкурсу на зайняття вакантних посад суддів. Таким чином, Комісія зобов`язана діяти виключно в межах визначених законом повноважень, суворо дотримуючись затверджених нею внутрішніх регламентів та процедурних актів, що встановлюють порядок проведення конкурсу на зайняття посади судді, що покликано гарантувати об`єктивність, прозорість та законність прийнятих нею рішень.
14. Частинами першою - четвертою статті 101 Закону № 1402-VIII визначено, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у пленарному складі ухвалюється більшістю від установленого цим Законом складу Комісії. Голосування проводиться за відсутності особи, щодо якої вирішується питання, та інших осіб, які не є членами Комісії. Рішення палати Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюється більшістю від складу палати з урахуванням членів іншої палати в разі їх залучення до участі в розгляді відповідного питання. Рішення колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюється більшістю голосів.
14.1. Палати та колегії Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ухвалюють свої рішення від імені Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, зазначаючи склад палати чи колегії, який розглядав конкретну справу.
14.2. Частина сьома цієї статті визначає, що рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України можуть бути оскаржені до суду з підстав, установлених цим Законом.
14.3. Порядок оскарження рішення Комісії визначає стаття 88 Закону № 1402-VIII, зокрема, у вказаній статті вказано, що суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.
14.4. Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, ухвалене за результатами проведення кваліфікаційного оцінювання, може бути оскаржене та скасоване виключно з таких підстав:
1) склад членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання, не мав повноважень його проводити;
2) рішення не підписано будь-ким із складу членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, який провів кваліфікаційне оцінювання;
3) суддя (кандидат на посаду судді) не був належним чином повідомлений про проведення кваліфікаційного оцінювання - якщо було ухвалено рішення про непідтвердження здатності судді (кандидата на посаду судді) здійснювати правосуддя у відповідному суді з підстав неявки для проходження кваліфікаційного оцінювання;
4) рішення не містить посилання на визначені законом підстави його ухвалення або мотивів, з яких Комісія дійшла відповідних висновків (частина четверта статті 88 Закону № 1402-VIII).
14.5. Суд не встановив обставин чи підстав для скасування спірного рішення, визначених пунктами 1-3 статті 88 Закону № 1402-VIII.
14.6. Щодо наявності підстав для скасування рішення Комісії з підстав визначених пунктом 4 частини четвертої статті 88 Закону, Суд звертає увагу на наступне.
14.7. Рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, палат та колегій Комісії викладаються у письмовій формі. У рішенні зазначаються дата і місце ухвалення рішення, склад Комісії (палати, колегії), питання, що розглядалося, мотиви ухваленого рішення, результати поіменного голосування членів Комісії. Рішення підписується головуючим і членами Комісії (палати, колегії), які брали участь у його ухваленні.
14.8. Зазначене вище правове регулювання свідчить про те, що в якому б складі Комісія не ухвалювала рішення (пленарний склад, палата чи колегія), відповідне рішення повинно містити мотиви ухвалення такого рішення.
14.9. Як зазначалося вище, згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 79-3 Закону № 1402-VIII Комісія проводить кваліфікаційне оцінювання кандидата на посаду судді, зокрема, апеляційного суду.
14.10. Статею 93 Закону № 1402-VIII визначено, що порядок та методологія кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення затверджуються Вищою кваліфікаційною комісією суддів України.
14.11. На виконання зазначеної вище норми, Комісія рішенням Комісії від 17 липня 2024 року     № 228/зп-24 (зі змінами згідно з рішенням Комісії від 29 січня 2025 року № 28/зп-25) затверджено методичні вказівки з оцінювання практичного завдання, виконаного кандидатами на посаду суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, зокрема методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з кримінальної спеціалізації, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу.
14.12. Слід наголосити, що, хоча у процедурах на зайняття вакантної посади судді та проведення відповідного кваліфікайного оцінювання Комісія як уповноважений суб`єкт владних повноважень діє та ухвалює рішення відповідно до визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» дискреційних повноважень, межі цієї дискреції не можуть бути неосяжними та повинні підлягати зовнішньому публічному нагляду, зокрема судовому контролю.
14.13. Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11 березня 1980 року дискреційним є повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за певних обставин.
14.14. Комітет Міністрів Ради Європи сформулював принципи, які слугують змістовними гарантіями ухвалення справедливого рішення. Здійснюючи дискреційні повноваження, адміністративний орган: переслідує лише ту мету, задля якої його наділено такими повноваженнями: дотримується принципу об`єктивності й безсторонності, враховуючи лише ті чинники, які стосуються конкретної справи; дотримується принципу рівності перед законом, не допускаючи несправедливої дискримінації; забезпечує належну рівновагу між несприятливими наслідками, які можуть настати через його рішення для прав, свобод чи інтересів осіб, та переслідуваною метою: ухвалює своє рішення в межах строку, прийнятного під кутом зору питання, яке вирішується; забезпечує послідовне застосування загальних адміністративних приписів з одночасним врахуванням конкретних обставин кожної справи.
14.15. У пункті 2.4 Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року № 3-рп/2016 ідеться про те, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність приписів законів та інших нормативно-правових актів.
14.16. За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці, неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).
14.17. Твердження Конституційного Суду України ґрунтуються на тому, що принцип правової визначеності не виключає визнання за органом державної влади певних дискреційних повноважень у прийнятті рішень, однак у такому випадку має існувати механізм запобігання зловживанню ними. Цей механізм повинен забезпечувати, з одного боку, захист особи від свавільного втручання органів державної влади у її права і свободи, а з другого - наявність можливості в особи передбачати дії цих органів.
14.18. У пункті 127 рішення ЄСПЛ від 14 червня 2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» суд нагадав, що закон має бути сформульовано з достатнім ступенем передбачуваності, щоб надати громадянину можливість у розумній, залежно від обставин, мірі передбачити наслідки певної дії. Ступінь передбачуваності значною мірою залежить від змісту акта, який розглядається, сфери, яку він має охопити, кількості та статусу тих, кому його адресовано.
14.19. До того ж у національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільного втручання органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади у сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці права необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та однозначно визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання.
14.20. За практикою ЄСПЛ, надання правової дискреції органам влади у виді необмежених повноважень є несумісним з принципом верховенства права, і закон має з достатньою чіткістю визначати межі такої дискреції, наданої компетентним органам, та порядок її здійснення, з урахуванням законної мети цього заходу, щоб забезпечити особі належний захист від свавільного втручання (див. рішення від 02 листопада 2006 року у справі «Волохи проти України», від 02 серпня 1984 року у справі «Мелоун проти Сполученого Королівства»).
14.21. Правовладдя вимагає, щоб будь-яка дискреція не була настільки необмеженою, щоб стати потенційно свавільною. Жодна дискреція не може бути юридично безмежною.
14.22. Зазначений висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 березня 2025 року у справі № П/990/64/24.
14.23. Верховний Суд наголошує, що судовий контроль за реалізацією суб`єктами владних повноважень їхніх дискреційних повноважень здійснюється за визначеними частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріями, зокрема, чи діяли вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо.
14.24. При цьому, якщо Суд установить, що діяльність органу державної влади не відповідає хоча б одному з визначених у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріїв, це може бути підставою для задоволення позову щодо оскарження відповідних дій (бездіяльності) чи рішення, якщо така діяльність порушує права, свободи та інтереси позивача.
14.25. У свою чергу, Комісія є уповноваженим суб`єктом з питань проведення добору кандидатів для призначення на посаду судді та прийняття рішення за його результатами, тобто є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються вимоги, встановлені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
14.26. Зазначений висновок узгоджується з висновком викладеним Великою Палатаю Верховного Суду у постанові від 01 травня 2025 року у справі № 990/232/24.
15. Предметом спору є рішення Комісії від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25, яким, окрім іншого відмовлено в допуску ОСОБА_1 до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнано її такою, що не підтвердила здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, припинено її участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.
15.1. Комісія ухвалила спірне рішення за результатами перевірки виконаних ОСОБА_1 практичних завдань в межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року     № 94/зп-23 (зі змінами) на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.
15.2. Проаналізувавши спірне рішення, Суд звертає увагу на те, що у вказаному рішенні цитуються норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів України» та Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24, які дозволили Комісії дійти висновку про необхідність вчинити такі дії: затвердити декодовані результати практичного завдання, виконаного 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація) кандидатами на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами); затвердити загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами); допустити 706 кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів, які успішно склали кваліфікаційний іспит, до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами); відмовити в допуску до другого етапу кваліфікаційного оцінювання «Дослідження досьє та проведення співбесіди», визнати такими, що не підтвердили здатності здійснювати правосуддя в апеляційних загальних судах, припинити участь у кваліфікаційному оцінюванні та оголошеному рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах 780 кандидатів на посади суддів.
15.3. З додатку 1 до рішення від 17 квітня 2025 року № 89/зп-25 вбачається, що за результатами виконання практичних робіт ОСОБА_1 отримала такі бали: 1) перше судове рішення, індивідуальний код учасника - 0059480, кількість балів - 47; 2) друге судове рішення, індивідуальний код учасника - 0099600, кількість балів - 57,5. Результат етапу кваліфікаційного іспиту - не складено.
15.4. Водночас, у вказаному рішенні відсутні будь-які мотиви виставлення саме таких оцінок ОСОБА_1 за виконання практичних завдань.
16. Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1.12 Положення визначено, що є такі етапи складання іспиту кандидатами на посаду судді апеляційного, вищого спеціалізованого суду та Верховного Суду, а також суддями у межах процедури кваліфікаційного оцінювання:
- тестування когнітивних здібностей;
- тестування знань з історії української державності;
- тестування загальних знань у сфері права;
- тестування знань зі спеціалізації відповідного суду;
- виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
16.1. Пунктом 62 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII установлено, що після введення в дію положень цього Закону щодо анонімного тестування з історії української державності таке тестування не проводиться в межах кваліфікаційного іспиту під час конкурсів на зайняття вакантних посад суддів, оголошених рішеннями Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23, від 23 листопада 2023 року № 145/зп-23.
16.2. Відтак, під час конкурсу на зайняття вакантних посад суддів, оголошеного рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 кандидати складали: тестування когнітивних здібностей; тестування загальних знань у сфері права; тестування знань зі спеціалізації відповідного суду; виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду.
16.3. Пунктами 5.6 - 5.7 Положення визначено, що бали за кожен етап іспиту визначаються окремо. Максимально можливий бал на кожному етапі іспиту: тестування когнітивних     здібностей - 60; тестування загальних знань у сфері права - 50; тестування знань зі спеціалізації відповідного суду - 100; виконання практичного завдання зі спеціалізації відповідного суду - 150.
16.4. Отримані на кожному етапі іспиту кандидатом бали є результатом виконання того чи іншого завдання (відповідно тестування або практичного завдання). Підставами для отримання відповідних балів, як узагальнення кожного етапу іспиту, є виконання / невиконання завдання, поставленого перед учасником відповідного конкурсу.
16.5. При цьому методика оцінювання має бути максимально чіткою та зрозумілою, як для особи, яка проходить відповідний етап іспиту, так і для стороннього спостерігача. Наприклад, як оцінювання тестування загальних знань у сфері права та знань зі спеціалізації відповідного суду, коли за правильну відповідь кандидат отримує 1 бал, за неправильну - 0 балів.
16.6. Відповідно до пункту 2.9 розділу 2 Положення практичне завдання виявляє рівень практичних навичок та умінь у правозастосуванні, а саме: уміння критично мислити та правильно оцінювати фактичні обставини справи; уміння мотивувати свою позицію; уміння застосовувати джерела права, що релевантні до спірних правовідносин; уміння вирішувати правову проблему; уміння лаконічно викладати свою позицію; уміння дотримуватись норм мовних засобів офіційно-ділового стилю.
16.7. Під час виконання практичного завдання учаснику необхідно сформулювати правильне, на його думку, модельне рішення суду та/або продовжити викладення запропонованої частини модельного судового рішення на підставі матеріалів завдання (пункт 4.13 розділу 4 Положення).
16.8. Зазначеними вище Положенням встановлено, що практичне завдання оцінюється екзаменаційною комісією, склад якої затверджується рішенням Комісії (пункт 5.5.1).
16.9. Перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання (пункт 5.5.5 Положення).
16.10. За результатами перевірки практичного завдання кожним членом екзаменаційної комісії виставляється індивідуальна оцінка роботи від 0 до 150 балів (пункт 5.5.6 Положення).
16.11. Згідно з пунктом 5.8 розділу 5 Положення кількість балів за кожне модельне судове рішення у разі виконання під час кваліфікаційного іспиту практичного завдання типу 2 визначається методичними вказівками з оцінювання практичного завдання.
16.12. Отже, Положенням визначено як мету практичного завдання - виявлення рівня практичних навичок та умінь у правозастосуванні, так і спосіб його оцінювання, який передбачає перевірку відповідності виконаного завдання встановленим критеріям (методичним вказівкам), із виставленням індивідуальних балів кожним членом екзаменаційної комісії. Такий підхід покликаний забезпечити об`єктивність, прозорість та комплексність оцінювання здатності учасника застосовувати норми права в умовах, наближених до реальної судової практики.
16.13. Підпунктом 5.5.4 пункту 5.5 розділу 5 Положення передбачено, що методичні вказівки з оцінювання практичного завдання затверджуються Комісією та оприлюднюються на її офіційному вебсайті.
16.14. Зважаючи на вказане вище правове регулювання, Комісія рішенням № 228/зп-24 від 17 липня 2024 року, окрім іншого, затвердила Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту.
16.15. Вказаними методичними вказівками чітко визначено:
- елементи практичного завдання, що підлягають оцінюванню (наприклад, доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції; мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі),
- кількість балів за елемент оцінювання (наприклад, за доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився / не погодився з висновками суду першої інстанції, комісія може виставити від 0 до 16 балів, тоді як за мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі - від 0 до 14 балів);
- показники оцінювання (наприклад, уміння застосовувати норми процесуального закону, що регулюють структуру та зміст мотивувальної частини постанови (ухвали) суду апеляційної інстанції; уміння аналізувати та синтезувати ключові (основні, істотні) висновки суду першої інстанції, доречні та важливі аргументи учасників справи, їх оцінки, їх прийняття та/або відхилення; розуміння змісту правових норм, наведених у тексті модельного судового рішення, уміння їх аналізувати при написанні мотивувальної частини модельного судового рішення; уміння враховувати та застосовувати правові висновки Верховного Суду або, оцінивши їх структуру, логіку та ключові ідеї, сформулювати  мотиви незастосування таких висновків; здатність робити чіткі, логічні та обґрунтовані висновки за результатами правозастосування.).
16.16. При цьому методичними вказівками визначено, що за написання мотивувальної частини рішення кандидат максимально може отримати 45 балів, за резолютивну частину - 22 бали, за дотримання стилістики судового рішення - 5 балів, за дотримання правил орфографії та пунктуації - 3 бали.
16.17. Отже, з наведеного випливає, що оцінювання виконаного практичного завдання має здійснюватися шляхом перевірки кожного визначеного Методичними вказівками елемента, зокрема мотивувальної та резолютивної частин судового рішення, дотримання стилістики, орфографії та пунктуації. Такий деталізований підхід спрямований на забезпечення всебічної та об`єктивної оцінки якості роботи учасника, що, у свою чергу, гарантує належну перевірку рівня його професійних знань, аналітичних здібностей і вміння застосовувати норми права у конкретній правовій ситуації.
16.18. Такий підхід до оцінювання вимагає наявності належної доказової бази, яка дає можливість як учаснику конкурсу, так і суду, що здійснює перевірку правомірності рішень Комісії, пересвідчитися у дотриманні екзаменаційною комісією вимог Положення та Методичних вказівок, обґрунтованості виставлених балів та відсутності ознак суб`єктивного або дискримінаційного підходу під час оцінювання. У цьому контексті особливого значення набуває дотримання принципів належного документування результатів оцінювання та їх повноцінного відображення у матеріалах конкурсу, що є запорукою довіри до процедури відбору кандидатів на посаду судді.
16.19. Суд наголошує на тому, що розробка методики оцінювання кандидатів є обов`язком Комісії, а не її правом, і метою розробки такої методики є однаковий підхід до оцінювання усіх учасників відповідного конкурсу та за результатами такої оцінки отримання кандидатом зрозумілого обґрунтування виставлення відповідної оцінки.
16.20. Відсутність деталізації в оцінюванні може викликати питання щодо справедливості та об`єктивності процесу оцінювання, а також може призвести до недостатньої обґрунтованості виставленого балу.
16.21. У спірному рішенні Комісією також не викладені мотиви, які стали підставою для оцінювання робіт, виконаних позивачем, за критеріями та по елементам, передбаченим вказаними Положенням і Методологією. За таких обставин Суд позбавлений можливості пересвідчитись, чи була забезпечена послідовність, обґрунтованість і повнота оцінювання виконаного позивачем практичного завдання.
16.22. У відзиві на позовну заяву відповідач, в обґрунтування своїх заперечень, покликається, зокрема, на правову позицію, викладену у справі № 9901/49/19 (постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року), у якій Суд наголосив, що фіксація/відображення у будь-якій формі (зокрема і в екзаменаційній відомості) міркувань/висновків членів колегії Комісії, що проводили оцінювання практичного завдання, які до того ж встановлюють відповідність кандидата на посаду судді критеріям кваліфікаційного оцінювання за внутрішнім переконанням, щодо окремих показників/критеріїв, яким не відповідало виконане кандидатом завдання, не передбачено положеннями чинного законодавства, якими встановлено як порядок кваліфікаційного оцінювання, так і його методику.
16.23. Однак, у справі, яка розглядається, Суд виходить перш за все не з того, що рішення Комісії не є достатньо вмотивованим у зв`язку з відсутністю детального описання мотивів по кожному з критеріїв, а із того, що такі критерії, визначені Положенням і Методологією, оцінюються кожен окремо, за підсумком чого виставляється бал за виконане практичне завдання. Отже, рішення має містити оцінку та бали по кожному критерію, за яким проводиться оцінка практичного завдання. Наявність таких відомостей надає можливість перевірити, яка частина практичного завдання оцінена комісією за низьким / високим балом та що саме стало підставою для зниження остаточної оцінки виконаної роботи, відповідно, ненабрання позивачем мінімальної кількості балів,  необхідної для продовження його участі в конкурсі на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних судах.
16.24. Суд наголошує, що рішення ВККС України на дотримання колегією Методичних вказівок № 228/зп-24 може бути перевірено лише з тих критеріїв та мотивів, які слугували підставою для його ухвалення і відображені у такому рішенні. В іншому випадку юрисдикція суду при вирішенні справи, де предметом оскарження є рішення Комісії, обмежується лише з`ясуванням наявності визначених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» формальних підстав, для скасування такого рішення. Оцінка Верховним Судом мотивів та обґрунтованості оскаржуваного рішення ВККС України не є втручанням у її дискреційні повноваження. При цьому, частиною п`ятою статті 101 Закону № 1402-VIII прямо передбачено обов`язок ВККС України вмотивовувати рішення та зазначати у ньому, зокрема, питання, що розглядалося і результати поіменного голосування членів Комісії.
16.25. В контексті зазначеного, Суд вважає за необхідне звернути увагу на необхідність дотримання суб`єктами владних повноважень принципу належного врядування, зміст якого розкрито, зокрема, в практиці ЄСПЛ. Так, у пунктах 70-71 рішення у справі «Рисовський проти України» ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу належного врядування, зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на основоположні права людини, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності.
16.26. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (пункт 74 рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).
16.27. З огляду на викладене Верховний Суд приходить до висновку, що вмотивованість рішення ВККС України та викладення його змісту у такий, спосіб, що надає можливість надати оцінку дотриманню Комісією вимог Методичних вказівок №228/зп-24, є не лише формальним дотриманням вимог закону, а повинна забезпечити дотримання принципу правової визначеності.
16.28. Відсутність таких мотивів та оцінки за критеріями у рішенні, свідчить про те, що спірне в цій справі рішення в частині, що стосується позивача не відповідає критеріям законності та обґрунтованості, визначеним статтею 2 КАС України, що є самостійною та достатньою підставою для визнання його протиправним і скасування у відповідній частині.
17. Крім того, Суд звертає увагу на те, що у постанові від 14 листопада 2024 року у справі                      № 990/71/24 Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що Комісія відповідно до свого статусу, повноважень, встановленого законом порядку, мети і завдань, які перед нею стоять, вільна у виборі будь-яких підстав і, керуючись власною оцінкою цих підстав, має право засумніватися у відповідності кандидата на посаду судді критеріям та умовам, за яких можливе внесення рекомендації про призначення на посаду судді.
17.1. У постанові від 18 квітня 2024 року № 9901/110/19 Велика Палата Верховного Суду підкреслила, що судовий контроль щодо дискреційних повноважень Комісії надати оцінку кандидату на посаду судді на предмет його відповідності встановленим законом критеріям компетентності, професійної етики та доброчесності згідно з положеннями частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України покликаний забезпечити, щоб ці повноваження були використані відповідно до мети, з якою вони були надані, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом (запобігаючи всім формам дискримінації), пропорційно (зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване ухвалене Комісією рішення за результатами кваліфікаційного оцінювання). Іншими словами, суд повинен забезпечити, щоб реалізація Комісії дискреційних повноважень під час проведення кваліфікаційного оцінювання не була свавільною. Зазначено, що повноваження членів Комісії оцінювати певні факти як такі, що узгоджуються чи ні з поняттям доброчесності, є виключними. Ніхто інший, окрім Комісії, не має повноважень оцінювати доброчесність кандидата на посаду судді.
17.2. Зазначені правові висновки Велика Палата Верховного Суду формувала, вирішуючи спори щодо ненадання рекомендацій про призначення кандидата на посаду судді.
17.3. В той же час вказані висновки можна застосувати у процесі використання Комісією дискреційних повноважень під час оцінювання практичних робіт кандидатів на посаду судів.
17.4. Суд наголошує на тому, що рішення Комісії у будь-якому випадку має демонструвати, чим конкретно керувалася Комісія, коли оцінювала цього кандидата.
17.5. Суд зазначає, що Комісією не надано жодних доказів на підтвердження того, що екзаменаційна комісія під час перевірки практичного завдання, виконаного позивачем, дотрималась положень Методичних вказівок. Також, Суд звертає увагу, що у відзиві на позовну заяву, доводи відповідача, щодо дотримання ним таких вказівок, зводяться фактично до цитування окремих пунктів Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів від 19.06.2024 № 185зп-24 та зазначенням про дотримання таких Комісією при перевірці виконаного завдання позивачем.
17.6. Додатково Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що рішення Комісії в частині необґрунтування виставлених оцінок за виконання практичного завдання неодноразово були предметом розгляду Верховним Судом.
17.7. Зокрема, до Верховного Суду оскаржувалися рішення Комісії в частині необґрунтування виставлених оцінок за виконання практичного завдання в межах наступних процедур:
- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 07 листопада 2016 року №145/зп-16 на зайняття 120 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду (справа №800/166/17);
- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 02 серпня 2018 року №185/зп-18 на зайняття 78 вакантних посад суддів касаційних судів у складі Верховного Суду (справа №9901/49/19);
- добору кандидатів на посаду судді місцевого суду з урахуванням 600 прогнозованих вакантних посад суддів місцевого суду від 03 квітня 2017 року №28/зп-17 (справа №9901/261/19);
- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії 30 вересня 2017 року № 98/зп-17 на зайняття 21 вакантної посади судді Вищого суду з питань інтелектуальної власності (справа №9901/948/18);
- конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 02 серпня 2018 року №186/зп-18 на зайняття 39 вакантних посад суддів Вищого антикорупційного суду, з яких до Вищого антикорупційного    суду - 27 посад суддів, до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду - 12 посад суддів (справа №9901/119/19).
17.8. Проводячи зазначені вище конкурси та оцінюючи, зокрема, виконані практичні завдання, Комісія керувалася Порядком проведення іспиту та методики встановлення його результатів у процедурі кваліфікаційного оцінювання, затвердженого рішенням Комісії від 04 листопада 2016 року № 144/зп-16 (далі - Порядок № 144/зп-16), та Положення про порядок та методологію кваліфікаційного оцінювання, показники відповідності критеріям кваліфікаційного оцінювання та засоби їх встановлення, затвердженого рішенням Комісії від 03 листопада 2016 року № 143/зп-16 (далі - Положення № 143/зп-16) з урахуванням відповідних змін включно із періодом проведення конкурсу.
17.9. Також Суд переглядав відповідні рішення Комісії в межах кваліфікаційного оцінювання суддів місцевих та апеляційних судів на відповідність займаній посаді, призначених Комісією відповідно до пункту 20 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 8/зп-18 від 01 лютого 2018 року, № 133/зп-18 від 07 червня 2018 року, № 106/зп-17 від 20 жовтня 2017 року (зокрема справи № 9901/582/18, № 9901/37/19, № 9901/79/19).
17.10. У процесі оцінювання практичних завдань в межах цих процедур, окрім зазначених вище Порядку та Положення, Комісія користувалася Положенням про складення кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів на посаду судді, затвердженого рішенням Комісії від 03 жовтня 2018 року № 211/зп-18. І саме правильність застосування цих положень оцінював Верховний Суд, розглядаючи справи.
17.11. Суд зазначає, що в Положеннях № 144/зп-16 та № 211/зп-18 передбачалося, що перевірка виконаного учасником іспиту практичного завдання полягає у встановленні його відповідності показникам методики оцінювання результатів (пункт 11 розділу V та та пункт 7 розділу V відповідно).
17.12. Тоді як в Положенні про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затвердженого рішенням Комісії 19 червня 2024 року № 185/зп-24 визначено, що перевірка практичного завдання полягає у встановленні відповідності змісту виконаного учасником завдання показникам (методичним вказівкам) з оцінювання цього завдання (пункт 5.5.5 Положення).
17.13. Саме на виконання цього положення рішенням Комісії від 17 липня 2024 року № 228/зп-24 затверджено Методичні вказівки з оцінювання практичного завдання з вказаної спеціалізації, виконаного кандидатами на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, які кожному кандидату на посаду судді дають змогу зрозуміти позицію Комісії під час розподілу балів за виконане практичне завдання.
17.14. Затвердження вказаних Методичних вказівок є новим досвідом в діяльності Комісії, який спрямовано на відкритість та доступність діяльності Комісії. Під час проведення попередніх конкурсних процедур відповідні вказівки, які б дозволяли зрозуміти розподіл балів, не затверджувалися.
17.15. Затвердження таких Методичних вказівок із чітким визначенням балів за кожен елемент практичного завдання, з урахуванням вимог пункту 5.5.5 Положення, зобов`язує Комісію встановлювати відповідність змісту виконаного учасником завдання кожному з елементів практичного завдання затвердженим цими вказівками.
17.16. Додатково Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що у своїх висновках міжнародні організації неодноразово підкреслювали, що оцінювання суддів має бути об`єктивним і спрямованим на оцінку та підвищення їхньої професійної компетентності, а не використовуватися як каральний інструмент.
17.17. Зокрема, у пункті 42 Висновку №17 (2014) КРЕС застеріг від оформлення результатів оцінювання лише у вигляді балів, чисел, процентних співвідношень або кількості винесених рішень. Усі ці методи, за умови застосування їх без подальшого пояснення чи оцінки, можуть створити хибне враження об`єктивності та достовірності.
17.18. Безумовно вказані висновки доцільно застосовувати саме при оцінюванні роботи суддів (кваліфікаційному оцінювані), проте Суд вважає за необхідне враховувати зазначені висновки і при оцінювані кандидатів на посаду судді, оскільки їх недотримання може сформувати хибне враження об`єктивності при формувані компетентих судів, які прийматимуть рішення високої якості.
17.19. Зазначене узгоджується з правовими висновками викладеними Верховним Судом у рішенні від 30 червня 2025 року у справі № 990/171/25, у якому Верховний Суд розглядав спірні правовідносини в яких Комісія, оцінюючи практичні завдання кандидатів на посаду судді, використовувала саме - Положення про порядок складання кваліфікаційного іспиту та методику оцінювання кандидатів, затверджене рішенням Комісії від 19 червня 2024 року № 185/зп-24.
18. Щодо доводів позивача про дискримінаційність оцінювання її практичного завдання № 1, з існуванням якої позивач пов`язує застосування (на переконання позивача) екзаменаційною колегією Комісії критерію, не встановленого (невизначеного) у Методичних вказівках, а саме - співпадіння рішення кандидата із рішенням і правовим висновком Верховного Суду у реальній судовій справі, на основі якої розроблене модельне практичне завдання для іспиту, то Суд їх не приймає з огляду на наступне.
18.1. Так, у позовній заяві ОСОБА_1 обґрунтовуючи дискримінаційність оцінювання її практичного завдання посилається на положення пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» № 5207-VI від 6 вересня 2012 року дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними, а також положення пункту 3 частини першої статті 1 вказаного Закону,  яким визначено, що непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.
18.2. Суд зазначає, що позивачем не доведено (не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів) та не зазначено про існування для неї під час проходження вказаного етапу конкурсу відмінних у порівнянні з іншими учасниками такого конкурсу умов, які погіршували її становище та/або були менш сприятливими, зокрема, і у межах оцінювання її практичного завдання № 1.
19. Крім того, Суд зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
19.1.  По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
19.2.  Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
20. Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення ВККС України від 17.04.2025 про затвердження результатів виконання практичного завдання учасниками конкурсу 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація), визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту», допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» у межах оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами) конкурсу на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах відносно ОСОБА_1 , зокрема: за порядковими номерами № 1052 і 1825 Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Результати практичного завдання, виконаного 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - кодовані результати практичного завдання (індивідуальний код 0059480) - 47 балів, та (індивідуальний код 0099600) - 57,5 бали; за порядковим номером № 258 Додатку до рішення Комісії від 17.04.2025 «Декодовані результати виконання практичного завдання 03-07, 10 та 11 лютого 2025 року (цивільна спеціалізація), 12-14 та 17-21 лютого 2025 року (кримінальна спеціалізація)» - за перше судове рішення (код 0059480) 47 балів, за друге судове рішення (код 0099600) 57,5 балів, що у сумі склало 104,5 бали, результат етапу кваліфікаційного іспиту «не складено»; за порядковим номером № 456 графи 12, 14-20 Додатку «Загальні результати першого етапу «Складання кваліфікаційного іспиту» кваліфікаційного оцінювання кандидатів на посади суддів апеляційних загальних судів у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14.09.2023 № 94/зп-23 (зі змінами)» (Загальні результати кваліфікаційного іспиту); зобов`язання ВККС України ухвалити нове рішення за результатами повторного оцінювання виконаних ОСОБА_1 практичних завдань (індивідуальні коди 0059480 та 0099600) у складі екзаменаційної колегії з числа членів ВККС України, які не здійснювали перевірку практичних завдань кримінальної спеціалізації, та з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом, зокрема, щодо перевірки та виявлення, чи не було оцінювання практичних завдань дискримінаційним за критерієм «співпадіння мотивувальної і резолютивної частини судового рішення із правовим висновком Верховного Суду», Суд зазначає, що в даному випадку Суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог.
20.1. Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
20.2. Так, щодо вимоги позивача про зобов`язання ВККС України ухвалити нове рішення за результатами повторного оцінювання виконаних ОСОБА_1 практичних завдань (індивідуальні коди 0059480 та 0099600) у складі екзаменаційної колегії з числа членів ВККС України, які не здійснювали перевірку практичних завдань кримінальної спеціалізації, та з урахуванням висновків суду у справі за цим позовом, зокрема, щодо перевірки та виявлення, чи не було оцінювання практичних завдань дискримінаційним за критерієм «співпадіння мотивувальної і резолютивної частини судового рішення із правовим висновком Верховного Суду», Суд зазначає, що звертає увагу що, він позбавлений можливості вказувати Комісії щодо організаційної форми проведення оцінювання практичного завдання виконаного позивачем та вказувати на які аспекти виконаного рішення звертати увагу при такому оцінюванні. Верховний Суд наголошує, що в силу приписів статті 6 Конституції України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади. Суд не втручається та не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень, підміняти його і перебирати на себе повноваження, надані йому Конституцією та законами України, оскільки це не відповідає ані принципу розподілу влади в державі, ані завданню та основним засадам адміністративного судочинства.
20.3. В даному випадку Суд вважає, що в частині, що стосується позивача, належним і ефективним способом захисту прав, свобод і вимог ОСОБА_1 є:
- визнання протиправним і скасування рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №87/зп-25 від 17 квітня 2025 року в частині затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 ;
- визнання протиправними та скасування підпунктів 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України №89/зп-25 від 17 квітня 2025 року «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» в частині, що стосується ОСОБА_1 ;
- зобов`язання ВККС України повторно оцінити практичні завдання виконані ОСОБА_1 (перше судове рішення, індивідуальний код учасника - 0059480, друге судове рішення, індивідуальний код учасника - 0099600) з урахуванням Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії № 228/зп-24 від 17 липня 2024 року.
20.4. Частиною 2 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
21. З огляду на наведене, Верховний Суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
22. Суд установив, що на момент звернення до суду з цим позовом позивач мала сплатити судовий збір у розмірі 1211 гривень 20 копійок, а зазначені витрати є документально підтвердженими.
22.1. За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
22.2. Враховуючи, що Суд дійшов до висновку про необхідність задовольнити позов           ОСОБА_1 , обравши при цьому інший належний та ефективний спосіб судового захисту позивача, наявні підстави для відшкодування ОСОБА_1 понесених судових витрат.
Керуючись статтями 22, 241-246, 250, 255, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 87/зп-25 від 17 квітня 2025 року в частині затвердження кодованих результатів практичного завдання, виконаного ОСОБА_1 .
Визнати протиправними та скасувати підпункти 1, 2, 4 резолютивної частини рішення Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 89/зп-25 від 17 квітня 2025 року «Про визначення загальних результатів першого етапу кваліфікаційного оцінювання «Складання кваліфікаційного іспиту» та допуск до другого етапу «Дослідження досьє та проведення співбесіди» кандидатів на зайняття вакантних посад суддів в апеляційних загальних судах у межах конкурсу, оголошеного рішенням Комісії від 14 вересня 2023 року № 94/зп-23 (зі змінами)» в частині, що стосується ОСОБА_1 .
Зобов`язати Вищу кваліфікаційну комісію суддів України повторно оцінити практичні завдання виконані ОСОБА_1 (перше судове рішення, індивідуальний код        учасника - 0059480, друге судове рішення, індивідуальний код учасника - 0099600) з урахуванням Методичних вказівок з оцінювання практичного завдання з адміністративної, господарської та цивільної спеціалізацій, виконаного кандидатами на посади суддів апеляційних судів під час кваліфікаційного іспиту, затверджених рішенням Комісії № 228/зп-24 від 17 липня 2024 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з бюджетних асигнувань Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (01601, Україна, місто Київ, вулиця Липська, будинок, 18/5; код ЄДРПОУ 37316378) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1120 (одна тисяча сто двадцять) гривень 20 копійок
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (з дня складення повного судового рішення).

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер,
В.П. Юрченко, 
 І.А. Гончарова, 
 Л.І. Бившева, 
 Р.Ф. Ханова, 
Судді Верховного Суду