Дата документу 15.10.2025 Справа № 335/4669/23

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН  335/4669/23                                          Пр. № 22-ц/807/933/25	Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.  Суддя-доповідач: Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 жовтня 2025 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Кочеткової І.В., Рассуждая В.Я.
за участі секретаря                                        Бєлової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського (нова назва – Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБАЛСТІ, про встановлення факту 

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року ОСОБА_1 , 1945 р.н.,  звернулася до суду з вищевказаною заявою в порядку окремого провадження, яку в подальшому уточнила (т.с.1 а.с.42-48) та в якій просила встановити: - факт проживання її з ОСОБА_3 , 1942 р.н., з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, - та факт перебування її на утриманні померлого ОСОБА_3 .
В обґрунтування своєї заяви заявник зазначала, що вона – ОСОБА_1 , 1945 р.н., з 1969 року знаходилась у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про причину смерті до форми № 1 Об/о № 4900 від 28.09.2022        року та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданому 28.09.2022року. За час спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як дружини та чоловіка, вона та ОСОБА_3 з 1969 року по день смерті останнього вели спільне господарство, мали спільний бюджет, мали взаємні права та обов`язки, проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується штампами та записами: - у паспорті громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , виданим Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 24.09.1999 року, згідно з яким я прописана за вказаною адресою з 02.07.1969 року; - у паспорті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданим Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.09.1999 року, згідно з яким він прописаний за вказаною адресою з 29.12.1965 року. В період спільного проживання у них народилися діти: -        син  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим повторно 28.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_5 зазначена матір`ю дитини, а ОСОБА_3 - батьком; -        дочка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, відповідно до якого ОСОБА_5 зазначена матір`ю дитини, а ОСОБА_3 - батьком (на цей час дочка проживає у м. Київ, у зв`язку з чим вказати номер та дату свідоцтва про народження дочки не маю можливості). За час спільного проживання нашою родиною отримано свідоцтво про право власності на житло, що видане Орджонікідзевською районною адміністрацією м. Запоріжжя 10.01.1999 року за № 66 та згідно з технічним паспортом Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації власниками квартири  АДРЕСА_2 з ідеальною часткою 1/5 є: -  ОСОБА_3 ; -         ОСОБА_5 ; -         ОСОБА_4 (син); -         ОСОБА_7 (дочка); -         ОСОБА_8 (онука). З 1992 року ОСОБА_3 отримував пенсію за віком довічно, що підтверджується копією з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого Пенсійним фондом України 02.06.2020 року після заміни пенсійного посвідчення старого зразку. З цього ж часу і вона припинила трудову діяльність і вийшла на пенсію за віком, що підтверджується копією з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_6 , виданого Пенсійним фондом України 11.02.2013 року після заміни пенсійного посвідчення старого зразку. Все сумісне життя після виходу на пенсію та до часу смерті ОСОБА_3 їх спільний бюджет складався саме з пенсії чоловіка, ці кошти вони використовували на потреби родини (придбання продуктів харчування, ліків, необхідної побутової техніки, оплати рахунків за комунальні послуги, засоби зв`язку тощо). За період спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу як дружини та чоловіка вона систематично, а не одноразово, одержувала від померлого ОСОБА_3 допомогу, що була для неї постійним, основним і систематичним джерелом грошової допомоги, джерелом засобів до існування, а у зв`язку зі смертю вона його втратила. Тобто її чоловік взяв на себе та виконував обов`язок щодо її утримання, як члена сім`ї. Після смерті ОСОБА_3 вона втратила годувальника. Фактично, з часу виходу на пенсію, вона перебувала на утриманні ОСОБА_3 , оскільки його пенсія була в рази вище за її, а призначеної їй пенсії частково вистачало лише на ліки. Безпосередньо пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала їй, як дружині, основоположним з боку чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок мого утримання. Останні роки вона та ОСОБА_3 хворіли, додаткового заробітку, крім пенсії, вони не мали. Після смерті ОСОБА_3 , з яким з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 вони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вона звернулася до відділу обслуговування громадян №1 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України із заявою щодо можливості призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, на що вказаною установою надано відповідь від 24.04.2023 року, у якій зазначено, що «відповідно п.2.11 розділу II Порядку 22-1 необхідно надати документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи Факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку». Крім того, у відповіді зазначено, що для переходу на пенсію по втраті годувальника здійснюється за умови надання повного переліку документів, серед яких зазначені свідоцтво про шлюб та документ, що засвідчує факт перебування на утриманні. Надані нею документи щодо проживання її та померлого за однією адресою не прийняли, мотивуючи це тим, що вони не підтверджують факту спільного проживання на день смерті з померлим та перебування її на його утриманні, оскільки офіційно вони не були одружені, хоча і проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу та мають спільних дітей. При цьому, їй запропонували звернутися до суду для підтвердження цих фактів в судовому порядку. На цей час реалізація її права на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оформлення інших документів, стало залежним від підтвердження фактів спільного проживання на день смерті з померлим (незважаючи на наявність штампів та записів у паспорті громадянина України щодо спільної реєстрації місця проживання з померлим), проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу (незважаючи на наявність спільних дітей з померлим), перебування на утриманні померлого, що призвело до ситуації, в якій вона, маючи право вибору пенсійних виплат (право на різні види пенсії - за віком, у зв`язку з втратою годувальника) та перехід з одного виду на інший, виявилась позбавленою права на пенсію по втраті годувальника лише на тій підставі, що нею не надано відповідних документів до Вознесенівського відділу обслуговування громадян Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя. Таким чином, встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та перебування на його утриманні має для неї юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації своїх прав на оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, оформлення інших документів. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці. Отже, при вирішенні питання, чи дійсно мало місце проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, необхідно дослідити докази, що підтверджують сумісне проживання осіб, ведення ними спільного господарства, наявність спільного бюджету, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних ВІДНОСИН. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08.12.2021 у справі № 369/16486/18. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)». Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню. На підтвердження обставин проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу надає суду такі докази:- копію з паспорту громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_2 , що виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 24.09.1999 року, в якому наявні штамп та записи, згідно з якими місцем прописки з 02.07.1969 року є адреса: АДРЕСА_1 ; - копію        з картки платника податків,        виданої ДПІ в Орджонікідзевському районі 21.01.2015 року, про те, що  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , дата реєстрації у Державному реєстрі — 20.08.1998 року; - копією з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_8 , виданого Пенсійним фондом України 11.02.2013 року, відповідно до записів в якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримує пенсію за віком, довічно; - копію з технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 , інвентарний № 875, в якому наявні записи про те, що власниками квартири в рівних частках є 5 осіб, серед яких зазначені ОСОБА_3 і ОСОБА_5 ; - копію з паспорту громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , що виданий Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 23.09.1999 року, в якому наявні штамп та записи, згідно з якими місцем прописки з 29.12.1965 року є адреса: АДРЕСА_1 ; - копію з картки фізичної особи - платника податків, виданої ДІ11 в Орджонікідзевському районі 31.10.2007 року, про те, що ОСОБА_3 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , дата занесення до Державного реєстру фізичних осіб - 15.12.1997 року; - копією з пенсійного посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого Пенсійним фондом України 02.06.2020 року, відповідно до записів в якому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримує пенсію за віком, довічно; - копію з довідки про причину смерті до форми № ГОб/о № 4900 від 28.09.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_3 , 1942 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті: Атеросклеротична хвороба серця; - копію зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 28.09.2022 року, відповідно з записами в якому ОСОБА_3 , 1942 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; - копію зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданим повторно 28.02.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_5 зазначена матір`ю дитини, а ОСОБА_3 - батьком; - копію з Акту від 30.05.2023 року, складеного ТОВ «Керуюча компанія «Надія» про те, що в квартирі АДРЕСА_3 , окрім ОСОБА_1 , дійсно проживав з 1969 року по 27.09.2022 року ОСОБА_3 ; - роздруківку з сімейних фотографій, на яких відображено значущі події під час проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 , серед яких наявні фотознімки з дітьми та онуками; - копії з медичних документів; - копію з відповіді відділу обслуговування громадян №1 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України від 24.04.2023 року. Свідками на підтвердження факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також перебування ОСОБА_1 на утриманні померлого ОСОБА_3 є її діти, онука, сусіди та інші особи. Встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка має для мене юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення майнових прав стосовно оформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Рибалко Н.І. (т.с.1 а.с.35). Ухвалою суду першої інстанції (т.с.1 а.с.52) окреме провадження у цій справі відкрито.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2023 року (т.с.1 а.с.74-75) заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення задоволено частково. 
Встановлено факт перебування  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні  ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 , по день його смерті.
Ухвалою апеляційного суду від 29 січня 2024 року (т.с. 1 а.с. 100) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою сторони заявника відкрито.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 30 квітня 2024 року (головуючий суддя Кухар С.В., судді Крилова О.В. та Поляков О.З. - т.с.1 а.с.207, 208-211) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року скасовано та ухвалено нове рішення про залишення заяви без розгляду.
Постановою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року (т.с.1 а.с.244-247) в порядку задоволення касаційної скарги адвоката Вельможко А.І., як представника ОСОБА_1 , вищезазначену постанову Запорізького апеляційного суду від 30 квітня 2024 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року (головуючий суддя Онищенко Е.А., судді Подліянова Г.С. та Трофимова Д.А. (т.с.2 а.с.24-26) апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника – адвоката Вельможко А.І. залишено без задоволення, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 19 березня 2025 року (т.с.2 а.с.63-69) в порядку часткового задоволення касаційної скарги адвоката Вельможко А.І., як представника ОСОБА_1 , вищезазначену постанову Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року в оскаржуваній частині – в частині вирішення вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
В іншій частині (про встановлення факту перебування на утриманні) рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року в касаційному порядку не оскаржувались, та набрали законної сили 23 жовтня 2024 року.
В автоматизованому порядку 31.03.2025 року для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Кочеткову І.В. та Рассуждай В.Я. (т.с.2 а.с.74)відповідно до п.п.2.3.21 Засад використання автоматизованої системи документообігу Запорізького апеляційного суду, затверджених рішенням зборів суддів від 19.09.2019 року № 5, із змінами, внесеними рішеннями зборів суддів від 09.07.2021 року № 5, від 10.04.2024 року № 2 та від 07.02.2025 року № 1 (витяг т.с. 2 а.с. 75-82), дану справу прийнято до провадження, призначено до апеляційного розгляду (т.с.2 а.с.83)
25 квітня 2025 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів" № 4273-IX, за змістом якого: - внесено до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» такі зміни: «1. Пункт 3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено підпунктом 3 такого змісту: «3) змінити найменування місцевих загальних судів, перелік яких визначається додатком до цього Закону. Зміна найменування місцевого загального суду не призведе до його реорганізації чи ліквідації або утворення нового суду»; Доповнено додатком такого змісту: «Додаток до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ Перелік місцевих загальних судів, що перейменовуються Змінити найменування таких місцевих загальних судів… 7) у Запорізькій області: Куйбишевський районний суд Запорізької області на Кам`янський районний суд Запорізької області; Жовтневий районний суд Запорізької області на Олександрівський районний суд м. Запоріжжя; Ленінський районний суд м. Запоріжжя на Дніпровський районний суд м. Запоріжжя; Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя на Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя…». Державна реєстрація змін до відомостей про місцеві загальні суди, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, які випливають із цього Закону, здійснена 30 квітня 2025 року (т.с. 2 а.с. 92). 
Апеляційним судом в порядку ст. 12 ч. 5 ЦПК України було роз`яснено учасникам цієї справи таке(т.с. 2 а.с. 93: 
«…В провадженні Запорізького апеляційного суду (суддя-доповідач Гончар М.С., судді-члени колегії Кочеткова І.В. та Рассуждай В.Я.) перебуває цивільна справа ЄУН № 335/4669/23 (пр. 22-ц/807/933/25) за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В ЗАПОРІЗЬКІЙ ОБАЛСТІ про встановлення факту (проживання заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу) за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського (нова назва – Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року.
В силу вимог ст. 12 ч. 5 п. 3 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій.
Так, заявник просить встановити вищезазначений факт у цій справі лише з метою оформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника (зміст заяви заявника - т.с. 1 а.с. 6), без зазначення іншої мети – поділу майна подружжя, отримання спадщини тощо. 
Разом із цим, ст. 25 СК України, який набрав законної сили з 01.01.2004 року, передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Тому, для застосування положень СК України, які є чинними з 01.01.2004 року, необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.
Проте, апеляційним судом встановлено, що сторона заявника при вирішенні питання про початок відліку строку проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у цій справі виходить з 1969 року, хоча інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство Сімейним кодексом України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, а саме: 01 січня 2004 року. Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01 січня 2004 року, таких положень не містив. 
Тому, вказаний факт, про якій заявник просить у цій справі, за наявності для цього належних, допустимих доказів у цій справі, зі сторони заявника міг/може бути встановлений судом лише з 01.01.2004 року по день смерті ОСОБА_3 – ІНФОРМАЦІЯ_1 , і лише за умови, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували у цей період в іншому зареєстрованому шлюбі (докази останнього у матеріалах цієї справи та, зокрема відповідний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису на підтвердження/спростування перебування /не перебування  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період часу з 01.01.2004 року по 27.09.2022 року в іншому зареєстрованому шлюбі у цій справі відсутні та апеляційному суду стороною апелянта не надані).
При вищевикладених обставинах, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 п. 3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити стороні заявника ОСОБА_1  її право надати (не надати) апеляційному для долучення до матеріалів цієї справи докази того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не перебували в іншому зареєстрованому шлюбі у період з 01.01.2004 року по день смерті  ОСОБА_3  –  ІНФОРМАЦІЯ_1  (відповідний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису на підтвердження/спростування перебування /неперебування  ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у період з 01.01.2004 року по 27.09.2022 року в іншому зареєстрованому шлюбі тощо), а також наслідки ненадання таких доказів апеляційному суду у цій справі, а саме: апеляційний суд буде переглядати законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони апелянта на підставі наявних у цій справі матеріалів та доказів...».
ОСОБА_1 через свого представника Вельможко А.І. подала апеляційному суду клопотання про відкладення розгляду цієї справи (т.с. 2 а.с. 94-96), проте, розгляд цієї справи призначений апеляційним судом на 04.06.2025 року, був відкладений через перебування судді – члена колегії Кочеткової І.В. у відпустці, яка не давала права для її заміни у цій справі іншим суддею в автоматизованому порядку (довідка т.с. 2 а.с. 97).
ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 подала апеляційному суду клопотання про витребування доказів із додатками (т.с. 2 а.с. 105-109).
У судовому засіданні 18.06.2025 року апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті (т.с. 2 а.с. 110-113): заслухано доповідь судді доповідача, пояснення сторони апелянта – заявника ОСОБА_1 та представника останньої – адвоката Вельможко А.І., у розгляді справи оголошено перерву з урахуванням відпустки судді-доповідача у період з 07.07.2025 року по 14.08.2025 року (т.с. 2 а.с. 136), ухвалою апеляційного суду (т.с. 2 а.с. 114, 119-120) витребувано для долучення до матеріалів цієї справи у Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ЄДРПОУ 04011970) інформацію/ витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо наявності (відсутності) всіх можливих актових записів про реєстрацію і розірвання шлюбу за все життя вказаних осіб: -  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_4 , моб. тел. НОМЕР_10 ), -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_9 , якій помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше був зареєстрований: АДРЕСА_4 .
На виконання вищевказаної ухвали апеляційному суду останнім було надано відповідну відповідь (т.с. 2 а.с. 129-135).
У дане судове засідання повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи всі учасники цієї справи не з`явились, окрім заявника  ОСОБА_1 , про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом. 
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності всіх учасників цієї справи, які не з`явились, за присутності заявника ОСОБА_1 .
Самовідводи відсутні, відводів у цій справі не заявлено. 
Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення заявника ОСОБА_1 , перевіривши при новому апеляційному розгляді законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в скасованій частині в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга заявника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню у цій справі з таких підстав. 
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України). 
Згідно із ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п. 1), скасувати судове рішення … частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині (п.2). 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення частково …та ухвалення нового рішення у відповідній частині …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови. 
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України в редакції Закону України № 4173-IX від 19.12.2024, який набрав законної сили з 08.02.2025 року, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги ухвалює постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволені заяви заявниці у цій справі в частині встановлення факту проживання її з ОСОБА_3 , з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінка без реєстрації шлюбу, керувався ст. ст. 4, 76-80, 263, 265, 315, 319, 352, 354 ЦПК України та виходив із того, що враховуючи те, що свої вимоги заявниця обґрунтовувала необхідністю встановлення факту перебування на утриманні для подальшого її переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, і саме цей факт доводила у суді, вимоги заяви щодо встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є зайвими.
Проте із такими висновками суду першої інстанції у цій справі у цій частині рішення погодитись не можна з таких підстав.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі у цій частині не відповідає.
Так, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що:
- допитані ним свідки пояснили, а саме:
=   ОСОБА_4 - його мати ОСОБА_1 все своє життя прожила з його батьком ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мати доглядала за батьком по день його смерті; розмір пенсії батька був набагато більший, аніж у матері; весь час вони проживали однією сім`єю з моменту його народження за адресою: АДРЕСА_5 ;
=  ОСОБА_9  - знає ОСОБА_1 з 1984 року, є її сусідкою, та підтвердила той факт, що  ОСОБА_1  весь час проживала з  ОСОБА_3  по день його смерті однією сім`єю.  ОСОБА_3  працював на заводі Запоріжсталь, його пенсія була вищою за пенсію ОСОБА_1 
-заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 02.07.1969 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 (копія паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Орджонікідзевським РВ УМВС України в Запорізькій області 24.09.1999 року);
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується довідкою про причину смерті до форми № 106/о № 4900 від 28.09.2022 року та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро);
-згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4  ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 зазначена матір`ю дитини, ОСОБА_3 – батьком;
-згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_11 ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,  ОСОБА_1 зазначена матір`ю дитини, ОСОБА_3 – батьком;
-згідно з технічним паспортом Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації власниками квартири АДРЕСА_7 з ідеальними частами 1/5 є:  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; ОСОБА_4 (син), ОСОБА_7 (дочка), ОСОБА_8 (онука).
-згідно з актом від 30.05.2023, складеним комісією у складі майстра ТОВ КК «Надія» Колотухіної Л.О., мешканцями квартир АДРЕСА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 мешкав в квартирі АДРЕСА_9 з 1969 року по 27.09.2022 року;
-згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ № 163630 ОСОБА_1 є інвалідом по зору 3-ї групи безстроково.
На звернення  ОСОБА_1 до відділу обслуговування громадян №1 Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, надана відповідь від 24.04.2023 року, у якій зазначено, що «відповідно п.2.11 розділу ІІ Порядку 22-1 необхідно надати документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно із вимогами ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт. У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється в судовому порядку».
Хоча судом першої інстанції при вищевикладених правильно встановлених фактичних обставинах цієї справи було правильно встановлено, що   ОСОБА_1  проживала з ОСОБА_3  однією  сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації  шлюбу.  
Проте, суд першої інстанції на підставі вищезазначених правильно встановлених фактичних обставин цієї справи дійшов помилкового висновку про повну відмову у задоволенні заяви заявниці в частині встановлення факту проживання її з ОСОБА_3 , з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, враховуючи лише те, що свої вимоги заявниця обґрунтовувала необхідністю встановлення факту перебування на утриманні для подальшого її переходу з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника, і саме цей факт доводила у суді, вимоги заяви щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу є зайвими.
Оскільки, апеляційний суд дійшов висновку, що при вищевикладених правильно встановлених фактичних обставинах цієї справи, суд першої інстанції мав задовольнити заяву заявниці в частині встановлення факту проживання її з  ОСОБА_3 , з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу у цій справі частково з таких підстав.
В силу вимог ст. 417 ч. 1 ЦПК України вказівки, що містяться у вищезазначеній постанові Верховного Суду від 19.03.2025 року у цій справі (т.с. 2 а.с. 63-69), є обов`язковими для суду …апеляційної інстанцій під час нового розгляду цієї справи в скасованій частині.
Так, відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Такий висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду у постанові                              від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).
Таким чином встановлення певних фактів має на меті підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд вправі встановлювати лише такі факти, які за своїми ознаками є юридичними фактами. Об`єктом судового захисту у цьому випадку є охоронюваний законом інтерес, тобто обставини, від встановлення наявності або відсутності яких у особи може виникнути, змінитися або припинитися певне суб`єктивне право.
У справі, яка переглядається на теперішній час знов в апеляційному порядку лише в скасованій Верховим Судом частині,  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту її проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, з ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, остання вказувала, що встановлення зазначеного юридичного факту необхідно їй для переходу з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника – чоловіка ОСОБА_3 .
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу, суд першої інстанції виходив із того, що такі вимоги є зайвими, оскільки для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника достатньо встановлення факту перебування заявниці на утриманні годувальника.
Хоча, при цьому, зі змісту мотивувальної частини рішення суду першої інстанції вбачається, що він фактично у цій справі встановив обставини проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та жінки, без реєстрації шлюбу.
Згідно з частиною першою статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.
Призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, тощо визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного Фонду України від 25 листопада 2005 року (далі - Порядок).
Згідно з пунктом 2.3. Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.
Також надаються такі документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником (підпункт 3 пунктом 2.3. Порядку).
За документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду (пунктом 2.16 Порядку).
Отже, для переходу на пенсію у зв`язку з втратою годувальника заявнику необхідно подати, зокрема документи, які засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником.
Верховний Суд у своїй вищезазначеній постанові від 19.03.2025 року (т.с. 2 а.с. 63-69) у цій справі звернув увагу на те, що через відсутність, у тому числі, вказаних документів заявниці листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 24 квітня 2023 року було відмовлено у переведенні на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, а тому ОСОБА_1 підставно звернулась з вимогою про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .
Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції не мотивував підстави відмови у задоволенні цієї вимоги, зважаючи на встановлені обставини проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_3 однією сім`єю, як чоловік та жінки, без реєстрації шлюбу.
Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до частин першої та другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.
Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (частина перша статті 36 СК України).
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
У постанові Верховного Суду від 07 лютого 2024 року у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23) зазначено, що «предметом доказування під час розгляду справ про встановлення факту проживання однією сім`єю є, передусім, сукупність обставин, що згідно із законом складають основні ознаки сім`ї: спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків, що визначено частиною другою статті 3 СК України».
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.
Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини (постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 643/6799/17).
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 524/10054/16.
Тому, при новому апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції в скасованій касаційним судом у цій справі частині апеляційним судом було додатково в порядку ст. ст. 12 ч. 5, 81 ч. 7 ЦПК України згідно із інформацією Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькій області Управління державної реєстрації Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (т.с. 2 а.с. 129-135) на виконання ухвали апеляційного суду від 18.06.2025 року (т.с. 2 а.с. 119-121) встановлено таке: «… за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено наступні актові записи:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :
-        № 24 про шлюб ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , складений 12.07.1966 виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області;
-        № 775 про розірвання шлюбу ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , минуло 22 років, складений 02.08.1968 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);
-        № 34 про народження сина ОСОБА_4 , складений 07.01.1971 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-        № 107 про народження дочки ОСОБА_10 , складений 15.01.1974 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільною стану у місії Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :
-        № 234 (поновлено) про народження ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 09.09.1954 Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьки - ОСОБА_16 та ОСОБА_17 ;
-        № 1808 про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_18 , складений 11.11.1967 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса):
-        № 102 про розірвання шлюбу ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_19 , складений 07.09.1973 Оріхівським відділом державної реєстрації актів цивільною стану у Пологівському районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);
-        № 34 про народження сина ОСОБА_4 , складений 07.01.1971 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місії Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-        № 107 про народження дочки ОСОБА_10 , складений ! 5.01.1974 Вознесенівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місії Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), батьки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
-        № 1995 про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складений 28.09.2022 Запорізьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Перевірку наявності актових записів про шлюб та розірвання шлюбу проведено з часу досягнення шлюбного віку осіб, зазначених у запиті, по первинним та по поновленим актовим записам. Перевірку наявності актових записів про зміну імені проведено з 2017 року по теперішній час по первинним та по поновленим актовим записам. Перевірку наявності актових записів про смерть проведено по первинних та по поновлених актових записах».
Таким чином, апеляційним судом у цій справі встановлено, що встановлення факту проживання ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу за рішенням суду у цій справі є можливим лише за період з 01.01.2004 року і по 27.09.2022 року, оскільки:
- до 07.09.1973 року ОСОБА_3 ще перебував в іншому шлюбі з іншою жінкою - ОСОБА_20 (т.с. 2 а.с. 130), а в силу вимог ст. 17 ч. 1 Кодексу про шлюб та сім`ю України, якій діяв до 31.12.2003 року, не допускалось укладення шлюбу між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі;
- крім того, інститут спільного проживання осіб як чоловіка і жінки було введено в національне законодавство Сімейним кодексом України, який набрав чинності одночасно з набранням чинності Цивільним кодексом України, а саме з 01.01.2004 року; Кодекс про шлюб та сім`ю Української РСР, який діяв до 01.01.2004 року, таких положень не містив;
- ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги сторони заявника лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.
За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, рішення Орджонікідзевського (нова назва – Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року у цій справі в частині відмови у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про встановлення факту проживання її з  ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 слід скасувати, ухвалити у цій частині нове судове рішення у вигляді постанови; заяву ОСОБА_1 у цій частині про встановлення факту проживання її з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу слід задовольнити частково; встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 з 01.01.2004 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 ; в іншій частині вимог встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 слід відмовити. В іншій частині (в частині встановлення факту перебування на утриманні) рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року в касаційному порядку не оскаржувались та набрали законної сили 23 жовтня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
УХВАЛИВ: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково. 
Рішення Орджонікідзевського (нова назва – Вознесенівського) районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року у цій справі в частині відмови у задоволенні заяви  ОСОБА_1  про встановлення факту проживання її з  ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу з 1969 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 скасувати.
Ухвалити у цій частині нове судове рішення у вигляді постанови.
Заяву ОСОБА_1 у цій частині про встановлення факту проживання її з ОСОБА_3 , як чоловіка та жінки, однією сім`єю без реєстрації шлюбу задовольнити частково.
Встановити факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_7 ) з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_9 ) з 01.01.2004 року по день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В іншій частині вимог встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_3 відмовити.
В іншій частині (в частині встановлення факту перебування на утриманні) рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2023 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року в касаційному порядку не оскаржувались та набрали законної сили 23 жовтня 2024 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повна постанова апеляційним судом складена 24.10.2025 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Кочеткова І.В.	Рассуждай В.Я.