УХВАЛА

18 вересня 2025 року 
м. Київ
справа №140/36596/23
адміністративне провадження № К/990/389/25 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І. В.,
суддів: Білак М. В., Мельник-Томенко Ж. М., 
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від                 30 грудня 2024 року (суддя-доповідач Гінда О. М., судді Матковська З. М., Ніколін В. В.) у справі №  140/36596/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Турійський центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. 1. У грудня 2023 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Турійський центр первинної медико-санітарної допомоги» (далі - відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною відмову викладену в листі вих. № К4/03-8.23 від 07  грудня 2023 року, щодо формування листка непрацездатності на період проходження лікування з 09 по 28 травня 2023 року, з 26 вересня по 15 жовтня 2023 року, з 09 по 27  листопада 2023 року на підставі перекладених на державну мову та засвідчених в установленому законодавством порядку медичних документів;
- зобов`язати повторно розглянути заяву щодо надання листка тимчасової непрацездатності, що виникла за кордоном, за період з 09 по 28 травня 2023 року, з 26 вересня по 15 жовтня 2023 року, з 09 по 27 листопада 2023 року.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 листопада 2023 року звернувся до відповідача з проханням видати листок тимчасової непрацездатності для пред`явлення за місцем роботи на підставі перекладених на державну мову медичних документів. Листом № К4/03-8.23 від 07 грудня 2023 року відповідач відмовив позивачу у видачі листків непрацездатності за період проходження лікування з 09 березня 2023 року по 28 травня 2023 року, з 26 вересня 2023 року по 15 жовтня 2023 року, з 09 листопада 2023 року по 27 листопада 2023 року на підставі перекладених на державну мову та засвідчених в установленому законодавством порядку медичних документів у зв`язку з тим, що перевищено ліміт видачі листків непрацездатності у 2023 році.
3. В підтвердження протиправності відмови у видачі листків непрацездатності, покликається на те, що відповідач безпідставно у своєму листі посилається на пункт 4.1 Розділу 4 Інструкції про порядок видачі документів, що посвідчують тимчасову непрацездатність громадян, що затверджено наказом Міністерства охорони здоров`я від 13 листопада 2001 року № 455, оскільки це положення регулює порядок направлення хворого для огляду на Медико-соціальну експертну комісію та не стосується питання відмови у видачі листка тимчасової непрацездатності. Законодавство України не передбачає граничних строків втрати працездатності, з настанням яких людина втрачає право на отримання листка непрацездатності.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
4. Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач з 12 лютого 2020 року прийнятий на посаду ІНФОРМАЦІЯ_1 в ІНФОРМАЦІЯ_2.
5. ІНФОРМАЦІЯ_3
6. 27 жовтня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив видати листок непрацездатності.
7. Листом від 06 листопада 2023 року № К1/03-8.23 відповідач повідомив позивачу, що на підставі представлених ним медичних документів буде видано два листки тимчасової непрацездатності паперового зразка: з 29 травня 2023 року по                   25 вересня 2023 року (стати до роботи з 26 вересня 2023 року) та з 16 жовтня          2023 року по 27 жовтня 2023 року (стати до роботи з 28 жовтня 2023 року).
8. 11 листопада 2023 року позивач звернувся із заявою до відповідача, у якій просив видати листок тимчасової непрацездатності за період з 03 травня               2023 року по 29 травня 2023 року та період з 26 вересня 2023 року по 15 жовтня 2023 року.
9. Листом від 17 листопада 2023 року № К2/03-8.23 відповідач повідомив заявника, що сімейним лікарем може бути виданий листок тимчасової непрацездатності тривалістю з 03 травня 2023 року по 08 травня 2023 року (стати до роботи з               09 травня 2023 року).
10. 29 листопада 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій повторно просив видати листок тимчасової непрацездатності за період з 03 травня 2023 року по 27 листопада 2023 року.
11. Листом від 07 грудня 2023 року № К4/03-8.23 відповідач повідомив позивача, що на підставі медичних виписок із нотаріально завіреним перекладом сімейним лікарем видано позивачу листок тимчасової непрацездатності тривалістю 150 календарних днів: з 03 травня 2023 року по 08 травня 2023 року, з 29 травня            2023 по 25 вересня 2023 року, з 16 жовтня 2023 року по 08 листопада 2023 року. Відповідно до вимог Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, можливість видачі йому листок тимчасової непрацездатності у 2023 році вичерпана.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
12. Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 січня 2024 року відмовлено у відкритті провадження у справі, оскільки заявлені позивачем вимоги не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а стосуються захисту приватних інтересів та підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.
13. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024  року апеляційну скаргу позивача задоволено. Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року про відмову у відкритті провадження у справі № 140/36596/23 скасовано та прийнято постанову, якою справу № 140/36596/23 направлено на продовження розгляду до суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції звернув увагу, що суд першої інстанції не дав правової оцінки тій обставині, що, приймаючи спірне рішення, відповідач діяв як суб`єкт владних повноважень, про що зазначив, повідомляючи про порядок оскарження цього рішення.
14. Волинський окружний адміністративний суд рішенням від 03 липня 2024 року позов задовольнив. Визнав протиправною відмову відповідача, викладену в листі від 07 грудня 2023  року вих. №  К4/03-8.23 щодо формування листка непрацездатності ОСОБА_1 за періоди проходження лікування з 09 по 28 травня 2023 року, з 26  вересня по 15 жовтня 2023 року, з 09 по 27  листопада 2023 року на підставі перекладених на державну мову та засвідчених в установленому законодавством порядку медичних документів. Зобов`язав відповідача повторно розглянути заяву щодо надання ОСОБА_1 листка тимчасової непрацездатності, що виникла за кордоном, за період з 09 по 28  травня 2023 року, з 26 вересня по         15 жовтня 2023 року, з 09 по 27     листопада 2023      року, з урахуванням висновків суду.
15. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 грудня 2024 року апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі № 140/36596/23 скасував та прийняв нову постанову, якою провадження у цій справі закрив. Роз`яснив ОСОБА_1 , що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції цивільного суду та протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення, він може звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
16. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що провадження у цій справі необхідно закрити, оскільки вимоги у цій справі не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а стосуються захисту приватних інтересів та підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.
17. Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.
ІV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ, ВІДЗИВУ НА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ
18. Позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховані висновки Верховного Суду, сформульовані у постановах від 26 жовтня 2023  року у справі             № 461/3212/17, від 24 липня 2024 року у справі № 910/700/23 та Великої Палати Верховного Суду від 02 серпня 2023 року у справі № 925/1741/21 про те, що відповідач є юридичною особою публічного права.
19. Скаржник зауважив, що відповідач у цій справі є юридичною особою публічного права, оскільки засновником та органом управління якого виступає Турійська селищна рада. Відповідач наділений повноваженнями приймати відповідні рішення та діє як суб`єкт владних повноважень, оскільки уповноважений надавати населенню адміністративні послуги у межах програми медичних гарантій, а тому ця справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
20. На думку позивача, судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови про закриття провадження у цій справі неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
21. З урахуванням наведеного вище, позивач просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року, а  рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року залишити без змін.
22. У відзиві на касаційну скаргу представник відповідача просить закрити касаційне провадження у цій справі.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
23. Під час розгляду цієї справи у судах першої, апеляційної інстанції поставало питання про предметну юрисдикцію цього спору. Касаційну скаргу позивач також обґрунтовує порушенням правил визначення юрисдикції і вважає, що цей спір слід розглядати у порядку адміністративного судочинства.
24. Зі змісту позовних вимог убачається, що позивач у цій справі просить визнати протиправною відмову відповідача викладену в листі від 07  грудня 2023 року            № К4/03-8.23 щодо формування листка непрацездатності на період проходження лікування (з 09 по 28 травня 2023 року, з 26 вересня по 15 жовтня 2023 року та з  09 по 27  листопада 2023 року) та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву щодо надання листка тимчасової непрацездатності.
25. Предметом спору в цій справі є перевірка законності невидачі листка непрацездатності в межах дотримання процедури такої видачі (у відповідності до вимог законодавства).
26. Колегією суддів встановлено, що в провадженні Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду перебувала касаційна скарга у справі № 243/289/19 з позовними вимогами до комунального закладу охорони здоров`я «Обласна клінічна психіатрична лікарня міста Слов`янська», зокрема, щодо визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії (відмова у видачі лікарняного листа).
27. Так, у справі № 243/289/19 судами встановлено таке.
28. Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня  2015 року, у справі № 805/2315/15-а, відмовлено у задоволені адміністративного позову до КЛПУ Обласна психіатрична лікарня м. Слов`янська, Департаменту охорони здоров`я Донецької обласної державної адміністрації, третя особа - Міністерство охорони здоров`я України, про визнання неправомірними дії та зобов`язання вчинити певні дії.
29. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого         2016 року скасовано постанову Донецького окружного адміністративного суду від 11вересня 2015 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання неправомірними дій адміністрації КЛПУ «ОПЛ м. Слов`янська» щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період із 08 по 18 жовтня 2007 року. Провадження у справі № 805/2315/15-а щодо відмови у видачі лікарняного листа за результатами медобстеження в лікарні за період із 08 по 18 жовтня 2007 року закрито, оскільки ці вимоги не підглядають розгляду в порядку адміністративної юрисдикції.
30. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 31 травня 2017 року ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2016 року залишено без змін.
31. Отже, питання щодо відмови у видачі лікарняного листа, входило до предмета доказування у справі № 243/289/19, розгляд якої здійснювався Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду і рішення по якій прийнято судом касаційної інстанції 07 червня 2021 року.
32. Восьмий апеляційний адміністративний суд постановою від 30 грудня           2024 року у справі № 140/36596/23 апеляційну скаргу відповідача задовольнив частково. Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 03 липня  2024 року скасував та прийняв нову постанову, якою провадження у цій справі закрив, оскільки вимоги у цій справі не пов`язані із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин, а стосуються захисту приватних інтересів та підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.
33. У касаційній скарзі заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення залишив поза увагою той факт, що Верховний Суд у постановах від 26 жовтня 2023  року у справі № 461/3212/17, від 24 липня 2024 року у справі № 910/700/23 та Велика Палата Верховного Суду від  02 серпня 2023 року у справі № 925/1741/21 дійшли висновку про те, що відповідач є юридичною особою публічного права, а тому спір у цій справі є публічно-правовим, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.
34. Визначення публічно-правового спору міститься у пункті 2 частини першої статті 4 КАС України та означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.
35. Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
36. За приписами статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: припинення дії, яка порушує право; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
37. Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
38. Відповідно до частини п`ятої статті 346 КАС України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему, і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
39. Згідно з частиною шостою статті 346 КАС України справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
40. Частиною першою статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
41. Рішення Великої Палати Верховного Суду з приводу розмежування предметної юрисдикції у спорі в правовідносинах, які виникли у цій справі, відсутнє.
42. З огляду на те, що учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, вказуючи на помилковість висновку суду апеляційної інстанції про розгляд спірних правовідносин судами цивільної юрисдикції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для забезпечення розвитку права і формування єдиної правозастосовчої практики з указаних у цій ухвалі правових питань.
43. При цьому, колегія суддів враховує те, що виключна правова проблема, як підстава для передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників.
44. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з урахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.
45. Питання яке виникло у цій справі є у невизначеній кількості справ, зокрема у справах: № 140/4978/24, № 140/4992/24, № 140/2944/24 та багато інших, які перебувають у судах першої та апеляційної інстанціях і розглядаються в різних судочинствах, як цивільного так і адміністративного, що свідчить про кількісний показник. При цьому, з урахуванням правового питання, така категорія спорів виникатиме і в подальшому.
46.  У контексті якісного критерію про виключність правової проблеми свідчить те, що така категорія справ є у великій кількості та розглядається в порядку різного судочинства (цивільного та адміністративного), що свідчить про істотні порушення норм процесуального права, які унеможливлюють розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду, та допускають явну й грубу помилку в застосуванні норм процесуального права, у тому числі свавільне розпорядження повноваженнями.
47. Ураховуючи наведене вище, перегляд цієї справи Великою Палатою Верховного Суду потрібен для унеможливлення повторення у подальшій судовій діяльності помилок щодо розгляду цієї категорії справ у різних судочинствах. Саме на Велику Палату Верховного Суду покладається обов`язок щодо визначення предметної юрисдикції спору.
48. Колегія суддів звертає увагу на наявність у цій справі кількісних та якісних показників, які свідчать про те, що передача цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. Справа має принципове значення, оскільки йдеться про правове питання, яке потребує пояснення (визначення предметної юрисдикції спору, оскільки існують різні відмінні позиції) й зустрічається у невизначеній кількості справ, і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією.
Керуючись статтями 345, 346, 347, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Справу № 140/36596/23 за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Турійський центр первинної медико-санітарної допомоги» про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 грудня 2024 року - передати на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                                            І.    В.    Желєзний
Судді:                                                                                                М. В.    Білак
                                                                                                Ж. М. Мельник-Томенко