ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 р. 	Справа № 440/11383/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Катунова В.В.
суддів: Подобайло З.Г. ,  Чалого І.С. 
за участю секретаря судового засідання  Колодкіної Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 (суддя Н.Ю. Алєксєєва,  вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039) по справі № 440/11383/24
          за позовом     ОСОБА_1  
          до    Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області                   
          про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області стосовно не виплати ОСОБА_1 пенсії з 06.08.2019 на відкритий банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ “Приватбанк” МФО банку 313399, код ЄДРПОУ банку 14360570. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснювати ОСОБА_1 виплату пенсії з 06.08.2019 на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 в АТ КБ “Приватбанк”. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 986,96 грн. (дев`ятсот вісімдесят шість гривень дев`яносто шість копійок).
27.03.2025 до суду надійшла заява представника позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення суду від 12.11.2024 у справі №440/11383/24.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 заяву представника позивача про зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду у справі №440/11383/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в двомісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали подати до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 по справі №440/11383/24 у повному обсязі.
28.05.2025 Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надано до суду звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024, в якому управління просило прийняти звіт про виконання рішення суду по справі №440/11383/24 на виконання вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 02.04.2025.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 червня 2025 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 року у справі №440/11383/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
Встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Полтавській області новий строк для подання звіту про виконання рішення суду у справі №440/11383/24 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 року у справі №440/11383/24 в двомісячний строк з моменту отримання копії цієї ухвали з відповідними підтверджуючими доказами щодо його виконання.
Вказана ухвала мотивована тим, що на день розгляду звіту відповідачем наведено обґрунтовані мотиви, які доводять існування обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, а також факт вжиття з боку боржника належних заходів для реального виконання рішення суду, які мали б забезпечити своєчасне і повне його виконання.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 у справі № 440/11383/24   в частині прийняття звіту від 28.05.2025 та відмовити у його прийнятті. Також скаржник просить накласти на керівника Головного управління Пенсійного фонду України у Полтавській області - Тараторіна Володимира Никандровича, відповідального за невиконання обов`язку стосовно виконання рішення суду від 12.11.2024 року у справі №440/11383/24, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та постановити окрему ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 КАС України і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на протиправність дій відповідача опрацювання справи позивачки в режимі макетної обробки. Вказує, що наслідком такого протиправного втручання, є нарахування пенсії позивачки в значно меншому розмірі, актуальному не на дату нарахування її до фактичної виплати, а на іншу, значно ранішу дату, без урахування індексації та масових перерахунків пенсій, що унеможливлює нарахування пенсії позивачки в розмірі, в порядку та у спосіб передбаченому в Законі, на момент її нарахування до фактичної виплати. Зазначає, що  суд  не зобов`язаний здійснювати розрахунок пенсії позивачки, але в межах встановленого судового контролю за виконанням рішення суду перевірити відповідність не тільки фактичної виплати, яка не відбулася, але і здійсненого відповідачем розрахунку, в тому числі вимогам Закону, суд зобов`язаний.  Також наголошує, що нарахована відповідачем на виконання рішення суду сума доплати пенсії в розмірі 109227,74 грн за період з 06.08.2019 по 31.05.2025  на день подання звіту виплачена не була. 
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача  про витребування доказів у справі,   оскільки до суду першої інстанції таких клопотань заявлено не було та судом першої інстанції такі докази не досліджувалися.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, з таких підстав.
Частиною 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.
Згідно з ч.1 ст.382 КАС України, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 382-2 КАС України суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.
Звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення має містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається звіт; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) особи, яка подає звіт, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); 4) номер справи, в межах якої ухвалено відповідне судове рішення; 5) відомості про виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, строк, порядок та спосіб його виконання; 6) у разі невиконання судового рішення: орієнтовні строки виконання такого рішення та їх обґрунтування; відомості про обставини, які ускладнюють виконання судового рішення суб`єктом владних повноважень, які заходи вжито та вживаються ним для їх усунення; 7) перелік документів та інших матеріалів, що додаються до звіту та підтверджують обставини, зазначені у ньому.
До звіту додаються: 1) довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо звіт поданий представником і такі документи раніше не подавалися; 2) докази направлення копій звіту та доданих до нього матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 382-3 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.
Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.
У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Суд за клопотанням суб`єкта владних повноважень може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, що підтверджують здійснення керівником такого суб`єкта владних повноважень дій, які спрямовані на виконання судового рішення та які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Якщо судове рішення стосується здійснення виплат (пенсійних, соціальних тощо), суд може зменшити розмір штрафу або звільнити від його сплати на підставі доказів, які підтверджують відсутність бюджетних асигнувань у суб`єкта владних повноважень та вжиття його керівником всіх необхідних заходів для встановлення таких бюджетних асигнувань, які, на переконання суду, на момент розгляду звіту є достатніми і вичерпними.
Відповідно до ч. 11 ст. 382-3 КАС України якщо суд прийняв звіт про виконання судового рішення, але суб`єктом владних повноважень відповідне судове рішення виконано не в повному обсязі, суд одночасно встановлює новий строк для подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу.
У рішенні від 30.06.2009 № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).
Також Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві ,,Скордіно проти Італії (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі ,,Сіка проти Словаччини (Sika v. Slovaki), № 2132/02, пп. 24-27, від 13 червня 2006 року, пп. 18 рішення ,,Ліпісвіцька проти України №11944/05 від 12 травня 2011 року).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах ,,Бурдов проти Росії від 07.05.2002, ,,Ромашов проти України від 27.07.2004, ,,Шаренок проти України від 22.02.2004 зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі ,,Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі ,,Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).
Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.05.2002 р. у справі "Бурдов проти Росії" визначив, що у контексті статті 6 Конвенції виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова "судового розгляду".
У рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції є заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист (абзац восьмий підпункту 6.3 пункту 6).
Таким чином, розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити чи досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення, тобто чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.
Дослідивши зміст поданого відповідачем звіту суд встановив факт часткового виконання рішення суду, адже відповідачем  нарахована заборгованість не перерахована на банківській рахунок позивача, відкритий в ПАТ КБ «Приватбанк» . 
Так, відповідно до наведеного звіту, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській  області  зазначено, що  на виконання судових рішень потребує “Макетної обробки” електронної пенсійної справи, дозвіл на яку надається Пенсійним фондом України. Доступ для опрацювання електронної пенсійної справи №163750007689 в режимі “Макетна обробка”, наданий листом Пенсійного фонду України від 30.04.2025 №2800-030102-9/28543 на запит управління від 31.03.2025 №1600-0306-5/25003, відповідно до зобов`язань рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 по справі №440/11383/24.
06.05.2025 рішенням проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Розмір пенсії за віком ОСОБА_1 з 06.08.2019 становить 1564,00грн.
На виконання рішення суду нарахована заборгованість в розмірі 109227,74 грн за період з 06.08.2019 по 31.05.2025, заборгованість буде перерахована на банківський рахунок пенсіонерки, відкритий в ПАТ КБ “Приватбанк”, в червні поточного року.
Згідно статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України. Оскільки за виплатними документами травня 2025 уповноваженими організаціями вже здійснювалась виплата, найближчим виплатним періодом для проведення нарахування являвсь червень 2025. Для виплати встановлено 22 число.
          З огляду на з`ясовані судом обставини та враховуючи, що часткове невиконання відповідачем рішення суду у цій справі обумовлюється об`єктивними причинами (найближчий виплатний період для проведення нарахування червень 2025 року), а належних доказів, які б свідчили про намір суб`єкта владних повноважень ухилитися від виконання судового рішення, не отримано, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 та встановлення нового строку для подання звіту.
Щодо незгоди позивача з розміром нарахованої пенсії колегія суд зазначає, що під час розгляду адміністративної справи № 440/11383/24 суд дійшов висновку  про те, що  у межах спірних правовідносин позивачем була дотримана вимога щодо особистої подачі заяви про виплату пенсії на банківській рахунок.
Колегія суддів наголошує, що позивач у межах цієї справи не визначав обов`язок здійснити нарахування пенсії за певними правилами, не вирішував питання виплати індексації, не визначав порядок розрахунку пенсії та її розмір.
Колегія суддів  звертає увагу на те, що у справі № 400/8389/21 предметом спору був саме розрахунок розміру пенсії позивача станом на 15.03.2021 у спосіб не передбачений Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: без обов`язкового осучаснення пенсії позивача станом на 01.10.2017, без урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати в розмірі 1,17, з 01.05.2020 - в розмірі 1.11., з 01.03.2021 - в розмірі 1.11, без урахування щомісячної компенсаційної виплати особам, яким виповнилося 80 років і більше та неврахування понаднормового стажу (15 років) відповідно до частини першої статті 28 Закону № 1058-ІV.
Отже, позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 25.03.2025 у справі № 400/8389/21 не є релевантною та не приймається судом під час вирішення питання щодо прийняття звіту відповідача про виконання рішення суду у справі № 360/875/24.
У разі незгоди з визначеним розміром пенсії позивач має право оскаржити такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській  області в окремому провадженні.
Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про прийняття звіту про виконання рішення суду.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 17.06.2025 по справі № 440/11383/24  залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло    І.С. Чалий   	
Постанова складена в повному обсязі  12.09.25.