П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/5984/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Капинос О.В. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
06 листопада 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Житомирської митниці на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколан інгредієнти" до Житомирської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UA101020/2024/000178/1 від 21.11.2024.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколан інгредієнти"  судовий збір у розмірі 3028 грн.  
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16.09.2024 між ТОВ "Еколан інгредієнти" (Покупець) та МТ Kompozit Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Продавець) укладено Контракт №40 (далі - Контракт), відповідно до якого Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати на умовах Контракту Товари.
Відповідно до Інвойсу №МТЕСО202405 від 30.10.2024, Продавець зобов`язувався поставити, а Покупець прийняти і оплатити Товар на загальну суму USD 15128,25.
До митного оформлення в режимі імпорт уповноваженою особою подано митну декларацію №24UA101020040570U4  від 20.11.2024 з метою імпорту товару: Прямий ровінг покритий проклейкою на основі силану, сумісною з ненасиченими поліефірними, вінілефірними та епоксидними смолами, і призначений для намотування ниток, пултрузії та плетіння. Direct roving 4800 TEX E6CR24-4800-386T, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм - 17838 кг. Direct roving 2400 TEX E6CR24-2400-386T, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм - 2333 кг. 
Для підтвердження заявленої митної вартості до митної декларації надано такі документи:
-4100 - контракт купівлі-продажу № 40 від 16.09.2024;
-0271 - пакувальний лист №б/н від 30.10.2024 ;
-0380 - рахунок-фактура (інвойс) № МТЕС0202405 від 30.10.2024;
-0730 - автотранспортна накладна № б/н від 11.11.2024 ;
-3001 - банківський платіжний документ що стосується товару №55 від 30.10.2024;
-3004 - рахунок на оплату транспортних послуг №РЛ-0000664 від 19.11.2024;
-0861 - сертифікат про походження товару № С 1082650 від 11.11.2024 ;
-3007 - довідка про транспортно-експедиційні витрати № 19/11/24 від 19.11.2024 ;
-3008 - документ що підтверджує страхування товару №б/н від 11.11.2024 ;
-4301 - договір про надання транспортних послуг № 2204-1/24 від 22.04.2024;
-9000 - заявка про надання транспортних послуг №22 MT Compozit №128 від 08.11.2024.
Заявлена митна вартість визначена за основним методом - за ціною договору.
За результатами перевірки поданих документів відповідачем встановлено, що заявлена митна вартість товару є нижчою за вартість ввезених на митну територію України аналогічного товару.
Відповідно до ризику АСУР 105-2 посадовою особою митного органу  декларанту було направлено авторизоване повідомлення про надання додаткових документів.
На вимогу митниці, 21.11.2024 позивачем додатково надано:
-проформу інвойс від МТ KOMPOZIT № МТЕС0202405 від 30.10.2024.
-інвойс від компанії CHENGDU CHANG YUAN SHUN CO.,LTD /2024
-прайс лист виробника CHENGDU CHANG YUAN SHUN СО/, LTD. б/н від 03.01.2024.
-прайс лист від виробника SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP. б/н від 06.08.2024.
За результатами опрацювання отриманих від декларанта додаткових документів Житомирською митницею Держмитслужби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів  №UA101020/2024/000178/1 від 21.11.2024.
20.12.2024 позивач надіслав відповідачу пояснення з додатками, в яких просив скасувати рішення про коригування митної вартості товарів.
За наслідками розгляду заяви, відповідач надіслав позивачу відповідь від 08.01.2025, в якій повідомив про відсутність підстав для скасування рішення.
Позивач, не погоджуючись із такими рішенням про коригування митної вартості товару, звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Згідно з ч.1 ст.52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Відповідно до ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. (ч. 1 ст. 53 МК України).
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).
Відповідно до ч.1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (ч. 3 ст. 53 МК України).
Тобто, частиною 3 статті 53 МК України закріплено обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 3 ст. 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Статтею 58 МК України визначено метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Відповідно до ч.9 ст.58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Згідно з ч.21 ст.58 МК України використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Частиною 2 ст. 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Крім цього, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 15.05.2018 № 809/1260/17, від 16.08.2022 у справі №240/10401/19.
Так, під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією  №UA101020/2024/000178/1 від 21.11.2024 відповідач дійшов висновку, що  надані до митного оформлення документи  не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, що обраний. Також митним органом було вказано, що надані документи містять розбіжності. 
Зокрема, у рішенні про коригування митної вартості зазначено:
Відповідно до п. 4.1 о контракту від 16.09.2024 між ТОВ "Еколан інгредієнти" (Покупець) та МТ Kompozit Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Продавець) №40 (далі- Контракт), покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця згідно з умовами вказаними у Проформі-інвойсі. 
Дані документи не долучено до митного оформлення.
До митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті № 55 від 30.10.2024. Зазначений документ не може бути використано як документ, що підтверджує ціну, що була фактично сплачена за товару тому, що містить посилання на проформу-інвойс, який не долучено до митного оформлення, у зв`язку із відсутність повної інформації, за яким саме документом здійснюється оплата, у митних органів виникають обґрунтовані сумніви щодо того, чи стосується даний документ оцінюваного товару. Також даний документ може бути додатковою оплатою за товар так як відповідно до інвойсу № МТЕС0202405 від 30.10.2024 основна оплата була здійснена готівкою.
Надана додатково проформа-інвойс № МТЕС0202405 від 30.10.2024 прийнята до уваги митним органом, але даний документ не усуває розбіжностей .
Додатково надані комерційний інвойс від компанії CHENGDU CHANG YUAN SHUN CO.,LTD CUKL10601/2024 від 18.01.2024,прайс-лист виробника CHENGDU CHANG YUAN SHUN CO/LTD.б/н від 03.01.2024, прайс-лист від виробника SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP б/н від 06.08.2024 не можуть бути використані митним органом в якості документів, які свідчать про ціну придбання товару продавцем, у зв`язку із тим, що опис товару, торгівельна марка а також виробник відрізняється від опису товару, який зазначений у графі 31 митної декларації № 24UA101020040570U4, та супровідних документах зазначених у 44 графі митної декларації. Також надані прайс-листи не можуть підтверджувати митну вартість оцінюваної партії товару, оскільки: 1) не складені виробником оцінюваної партії товару; 2) не містять у своєму переліку товар, що за описом є тотожним з оцінюваним товаром; 3) ціни на товари в даних документах сформовані в Китаї, що не є ні країною походження товару, ні країною його відправлення. Додатково надані Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 №380/20892/23, від 21.12.2023 №380/23113/23 не можуть бути використані для підтвердження заявленої митної вартості так як дані рішення не стосується даної поставки.
Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митною кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожою товару: МД № 24UA100330505991U0 від 02.04.2024.
Суд не погоджується з таким рішенням відповідача, з огляду на таке.
16.09.2024 між ТОВ "Еколан інгредієнти" (Покупець) та МТ Kompozit Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi (Продавець) укладено Контракт №40, відповідно до якого Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати на умовах Контракту Товари.
Відповідно до п. 3.2 Контракту №40 від 16.09.2024 поставка кожної партії товарів здійснюватиметься згідно з відповідними замовленнями покупця, що підтверджуватимуться продавцем шляхом виставлення проформ інвойсі з на адресу покупця.
Також відповідно до п. 4.1 вищевказаного Контракту покупець здійснює оплату шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця згідно з умовами вказаними у Проформі-інвойсі. 
Відповідно до проформи - інвойс №МТЕСО202405 від 30.10.2024, Продавець зобов`язувався поставити, а Покупець прийняти і оплатити Товар на загальну суму USD 15128,25.
Суд зазначає, що і Контракт, і проформа-інвойс  були надані позивачем митному органу, що у відзиві не заперечується. Відтак, такі доводи викладені у спірному рішенні суд відхиляє.
Крім того, до митного оформлення надано платіжне доручення в іноземній валюті № 55 від 30.10.2024 на суму 15128,25USD . В графі 70 "Призначення платежу" даного документа вказано, що оплата за товару здійснюється на підставі Контракту №40 від 16.09.2024 та проформи інвойс MTECO202405 від 30.10.2024.
Суд зазначає, що у платіжному дорученні міститься інформація про те, за якими саме документами здійснюється оплата за товар, тому суд вважає доводи відповідача з приводу відсутності такої інформації як безпідставні.
Крім того, сума, вказана у платіжному дорученні, відповідає сумі, вказаній і в проформі - інвойсі, і в комерційному інвойсі від 30.10.2024 МТЕСО202405.
Враховуючи вище викладене, суд не вбачає розбіжностей у наданих документах, надане платіжне доручення може бути використано як документ, що підтверджує ціну, що була фактично сплачена за товар. Будь-які сумніви щодо того, чи стосується даний документ оцінюваного товару відсутні. Протилежного відповідачем не доведено.
Посилання відповідача на те, що у проформі-інвойсі, комерційному інвойсі визначені умови оплати "готівкою" не спростовують факту оплати товару та перерахування коштів Продавцю та не є у даному випадку підставою для корегування митної вартості.
Докази того, що Компанія Kimya Sanayi ve Ticaret Limited Sirketi  зверталась з будь-якими листами, повідомленнями-вимогами чи претензіями щодо невиконання зобов`язання з оплати  визначеного  в Контракті №40 товару, в матеріалах справи відсутні, що також підтверджує факт того, що зобов`язання з оплати товару згідно інвойса  виконані  у повному обсязі.
Відтак, у цій частині розбіжності, які могли б слугувати підставою для визначення митної вартості товару за резервним методом, відсутні.
Також, з оскаржуваного рішення  вбачається, що причиною коригування митної вартості товарів є виявлена невідповідність, а саме: прайс-листи виробника CHENGDU CHANG YUAN SHUN CO/LTD.б/н від 03.01.2024, SHANDONG FIBERGLASS GROUP CORP б/н від 06.08.2024  не є достатнім документальним підтвердженням заявленої декларантом митної вартості, оскільки опис товару, торгівельна марка а також виробник відрізняється від опису товару, який зазначений у графі 31 митної декларації №24UA101020040570U4, та супровідних документах зазначених у 44 графі митної декларації. Також надані прайс-листи не можуть підтверджувати митну вартість оцінюваної партії товару, оскільки: 1) не складені виробником оцінюваної партії товару; 2)не містять у своєму переліку товар, що за описом є тотожним з оцінюваним товаром; 3)ціни на товари в даних документах сформовані в Китаї, що не є ні країною походження товару, ні країною його відправлення. 
Разом з тим, прайс-лист не є первинним документом бухгалтерського обліку, на підставі прайс-листа не здійснюється ані оплата, ані поставка товару. На підставі відомостей, що зазначені в прайс-листі не формується та не визначається митна вартість товарів.
У статті VII ГАТТ не міститься обов`язку або рекомендацій щодо дотримання певної форми при створенні та наданні прайс-листів.
Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 10.05.2023 року по справі № 815/1780/17 вказав наступне: Висновки відповідача стосовно того, що зазначення у прайс-листах умов поставки CIF Одеса (Чорноморськ) не відповідають вимогам чинного законодавства, судова колегія також вважає такими, що не свідчать про наявність розбіжностей у поданих документах, оскільки на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) прайс-листа, який може оформлюватись продавцем у довільній формі та на власний розсуд. Крім того, прайс-лист не є основним документом на підтвердження митної вартості товару, в зв`язку з чим будь-які сумніви в правильності його складання не повинні впливати на висновок митного органу про необхідність коригування митної вартості товару.
Отже, зазначені доводи відповідача не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товарів .
Одночасно суд враховує, що товар, який зазначено в електронній митній декларації,  повністю відповідає товару, що зазначений і в комерційному інвойсі від 30.10.2024 і  в проформі-інвойс від 30.10.2024.
Таким чином, суд вважає, що позивач у повному обсязі здійснив оплату за Контрактом та надав митному органу всі необхідні документи, які містять об`єктивні і достовірні дані, які піддаються обчисленню та підтверджують заявлену митну вартість саме за ціною Інвойсу, що є невід`ємною частиною Контракту, на підставі якого товар імпортується.
Суд наголошує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19).
Водночас, посилання відповідача на неподання позивачем додатково витребуваних від нього документів спростовуються матеріалами справи. Крім того, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів (платіжних або інших бухгалтерських), за відсутності належного (об`єктивного) обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим (основним) методом за відсутності цих документів, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування відповідачем іншого методу визначення митної вартості товарів.
Така сама правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 809/872/17.
Суд вважає необхідним зазначити, що спрацювання ризиків АСУР не може бути достатньою підставою щодо твердження під час перевірки показників МД наявності у митного органу сумнівів та наявність підстав для витребування додаткових документів, оскільки згідно Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684, такий розроблено з метою забезпечення вибірковості митного контролю шляхом застосування системи управління ризиками, поліпшення ефективності роботи Держмитслужби під час митного контролю, прискорення митного оформлення за рахунок застосування методів управління ризиками, у тому числі аналізу ризиків із використанням інформаційних технологій, та здійснення таргетингу та цей Порядок встановлює єдиний підхід до здійснення митними органами (їх структурними підрозділами) аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю.
Тобто, сам спрацьований АСУР не є достатнім доказом порушення декларантом положень МК України, а є тим розробленим методом, який покращує ефективність роботи митниці під час перевірки та оформлення МД, та посадові особи під час застосування СУР як системи управління ризиками мають діяти у відповідності до МК України.
Окрім наведеного вище, на протиправність рішення про коригування митної вартості ввезеного товару вказує також і наступне.
У рішенні про коригування митної вартості зазначено, що коригування митної вартості було здійснено на підставі цінової інформації, наявної в митного органу. Так, за основу було взято  товар на основі МД № 24UA100330505991U0 від 02.04.2024.
В свою чергу, саме лише посилання на митну декларацію, на підставі якої коригується митна вартість товару, не є достатнім для того, щоб вважати прийняте рішення обґрунтованим. Таке твердження ґрунтується на тому, що товари можуть мати суттєві відмінності різних показників та характеристик, що прямо пропорційно впливає на ціноутворення даного товару.
По перше, суд зазначає, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Вказаний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №826/16046/16.
Так, відповідач в обґрунтування прийнятих ним рішень вказує на ввезення аналогічного товару, утім, розрахунок митної вартості у вказаних випадках та у межах спірних правовідносин не може бути тотожним.
Відповідно до висновків Верховного Суду наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору (постанови Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 814/2659/16, від 21.08.2018 по справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 по справі №809/4367/15).
Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує, що письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Суд зауважує, що декларація МД № 24UA100330505991U0 від 02.04.2024 не може вважатися об`єктивним джерелом інформації в цілях коригування митної вартості товару, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. До того ж, вищезазначена декларація не розкриває умов поставки товару, що безпосередньо впливає на його митну вартість під час митного оформлення.
Суд зауважує, що у спірних правовідносинах матеріалами справи підтверджено надання позивачем під час митного оформлення товару документів, що містять у сукупності ті відомості, які підтверджують числові значення митної вартості (її складових), й не дають підстав для сумніву щодо повноти та правильності її визначення декларантом.
Відповідачем не доведені неповнота, неточність чи недостатність наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом, наявність установлених частинами 1 та 2 статті 58 Митного кодексу України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 Митного кодексу України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а, отже, і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 Митного кодексу України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товарів при недоведеності неможливості її визначення за основним.
Правова позиція щодо необхідності доведення відповідачем обставин неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем з митною декларацією документів та наведених в них відомостей для визначення митної вартості товарів за основним методом викладена у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 у справі № 826/23118/15.
З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що  митний орган не довів, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надані достатні докази, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.
Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях. На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем-нерезидентом товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
При цьому митний орган належно не обґрунтував своє рішення про коригування митної вартості товару та не вказав, чому документи, надані декларантом згідно з переліком, передбаченим статтею 53 МК України, унеможливлюють застосування першого (основного) методу визначення митної вартості товару.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. 
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.       
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Житомирської митниці залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Ватаманюк Р.В.