ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа № 240/6401/23
адміністративне провадження № К/990/35859/24  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу №240/6401/23
за позовом  ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
за касаційною скаргою адвоката Мандрика Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Капустинського М.М., суддів Сапальової Т.В.   Ватаманюка Р.В.,
УСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог 
1.          У березні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив: 
-       визнати протиправною бездіяльність (дії) військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100   000,00 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф в період з 24.02.2022 по 29.05.2022, з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100   000,00 гривень, у зв`язку з безпосередньою участю у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії рф в період з 24.02.2022 по 29.05.2022, з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
2.          На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у період з 24.02.2022 по 29.05.2022 він приймав участь у здійсненні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій області (м. Краматорськ), перебуваючи безпосередньо у районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. Позивач посилається на те, що факт його участі у здійсненні зазначених заходів підтверджується довідкою від 08.12.2022, виданою відповідачем. У зв`язку з цим позивач уважає, що має право на отримання за вказаний період проходження служби збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", у розмірі 100   000,00 гривень. Однак, військова частина НОМЕР_1 виплачувала йому у вказаний період додаткову грошову винагороду в розмірі 30 000,00 гривень, що й зумовило звернення з цим позовом до суду.
ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення 
3.          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року позов задоволено.
4.          Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 за період проходження ним служби з 24 лютого 2022 року по 29 травня 2022 року збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100   000,00 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
5.          Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100   000,00 гривень на місяць за період проходження ним служби з 24 лютого 2022 року по 29 травня 2022 року, пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, з урахуванням виплачених згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13 червня 2022 року №131 «Про виплату додаткових винагород» сум.
6.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що при складанні та видачі позивачу довідки від 08.12.2022 №1/1664, військова частина НОМЕР_1 урахувала підтверджений наказом від 30.05.2022 №115 факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях. Суд уважав, що довідка військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664 є належним доказом, який підтверджує факт безпосередньої участі ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, та його перебування при цьому здійсненні цих заходів у районі введення бойових дій (в АДРЕСА_1 ). Крім того, згідно наказів Головнокомандувача Збройних Сил України про визначення районів ведення бойових дій від 13.03.2022 №84 (зі змінами, внесеними наказом від 30.03.2022 №101), від 01.04.2022 №102, від 30.04.2022 №125, від 02.06.2022 №157 територія Донецької області, де розташоване місто Краматорськ, в період з 24.02.2022 по 31.05.2022 була районом введення бойових дій. У свою чергу, забезпечення військовослужбовцем здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи при цьому безпосередньо в районах бойових дій у період здійснення зазначених заходів, згідно правових норм пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, є підставною для виплати збільшеної додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 гривень.
7.          Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року скасовано рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та прийнято нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. 
8.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що надана позивачем в якості підстави для виплати додаткової винагороди в розмірі 100   000,00 гривень довідка військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1-1664 молодшому сержанту ОСОБА_1 про те, що він в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в м. Краматорськ, є  підставою для отримання статусу учасника бойових дій і не визначає підстави та розмір нарахування додаткової винагороди передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168. У свою чергу відповідачем, окрім одного дня - 04.05.2022, не надано жодних доказів безпосередньої участі позивача в бойових діях, як і не надано відповідних бойових розпоряджень командира військової частини. Суд апеляційної інстанції відхилив надані представником позивача дорожні листи, оскільки вони не підтверджують факту виконання позивачем бойових завдань чи участі у заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій області (м. Краматорськ).
9.          У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції уважав, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у військової частини НОМЕР_1 підстав для нарахування та виплати позивачу збільшеної додаткової винагороди згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168.
ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
10.          Не погоджуючись із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, адвокат Мандрик Владислав Володимирович, який діє в інтересах ОСОБА_1 ,  подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції та направити справу для продовження розгляду до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
11.          Обґрунтовуючи наявність підстав для касаційного оскарження, касатор посилається на пункти 1, 4 частини 4 статті 328 КАС України, відповідно до яких підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
12.          У касаційній скарзі представник позивача вказує на те, що судом апеляційної інстанції не були враховані висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25 липня 2024 року у справі №240/8480/23, від 20 березня 2024 року у справі №560/3159/23, від 11 квітня 2024 року у справі №560/3153/23, від 02 липня  2024 року у справі №500/714/23, щодо обов`язку суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін, що випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. 
13.          У касаційній скарзі касатор посилається на те, що суди попередніх інстанцій якраз і мали б з`ясувати: 1) які завдання/заходи і 2) де виконував/здійснював позивач упродовж спірного періоду, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100   000,00 грн. Власне завдання суду в цій справі є з`ясування того, а чи могло статися так, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі.
14.          Також скаржник посилається на те, що судом апеляційної інстанції не було належним чином досліджено факт безпосередньої участі позивача у бойових діях, при цьому, законодавством саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок доведення правомірності своїх дій. Відтак, тягар доказування було перекладено на позивача, а суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про відсутність необхідних доказів участі позивача у бойових діях або заходах, які дають підстави для виплати спірної додаткової грошової винагороди.
ІV. Позиція інших учасників справи
15.          Відповідач надав до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить суд касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.
V. Рух справи у суді касаційної інстанції
16.          Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Соколова В.М., Уханенка С.А., від 31 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження у цій справі.
17.          Касаційне провадження відкрито на підставі на підставі пунктів 1, 4 частини четвертої статті 328 КАС України, а також підпункту «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. 
18.          Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження з 23 жовтня 2025 року.
VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій
19.          Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій, з 20.01.2014 ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 .
20.          Відповідно до довідки від 08.12.2022 №1/1665, виданої військовою частиною НОМЕР_1 , в період проходження служби з 27.09.2018 по 23.10.2018, з 07.11.2019 по 05.01.2020, з 18.01.2020 по 17.05.2020, з 07.10.2021 по 20.11.2021 та з 04.12.2021 по 24.02.2022 ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в операції об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
21.          На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.12.2021 №249 (по стройовій частині) молодший сержант військової служби за контрактом ОСОБА_1 , командир 2 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки, з 03 грудня 2021 року був відряджений в район виконання завдань проведення операції об`єднаних сил на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях (н.п. Сєвєродонецьк Луганської області ОТУ " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
22.          У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні", з 05.30 год. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому був продовжений відповідними Указами Президента України.
23.          Згідно з інформацією, вказаною в довідці військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664, в період з 24.02.2022 по 29.05.2022 молодший сержант ОСОБА_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи при цьому в АДРЕСА_1 . У вказаній довідці військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664 вказано, що вона видана на підставі наказу командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.05.2022 №115. 
24.          Згідно витягу із наказом командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.05.2022 №115, військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 , серед яких зазначений і молодший сержант ОСОБА_1 , які входили до складу сил та засобів оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та які залучались та брали безпосередню участь в угрупуванні об`єднаних сил для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, 29 травня 2022 року були направлені до місця постійної дислокації військової частини.
25.          На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.06.2022 №131 "Про виплату додаткових винагород" ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 була виплачена збільшена додаткова грошова винагорода у розмірі 2258,06 гривень за один день - 04 травня 2022 року, який визначений пропорційно часу його участі в період з 24 лютого 2022 року по 31 травня 2022 року у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах ведення бойових дій.
VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ 
26.          Конституція України.
Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
27.          Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України)
Частина 2 статті 2 КАС України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
28.          Згідно частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. 
29.          Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII).
30.          Відповідно до статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
31.          Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
32.          На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова Кабінету Міністрів України №168).
33.          Згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 (у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
34.          Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
35.          Відповідно до пункту 2-1 вказаної постанови установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів. 
36.          З метою урегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) у формі телеграм (діяли до 01.06.2022), а потім Окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29.
37.          За пунктом 1 телеграми Міністра оборони України від 25.03.2022 № 248/1298 (діяла до 01.06.2022) під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
- бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);
- виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).
38.          Абзацом третім пункту 3 цієї телеграми наказано здійснювати документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах на підставі таких документів: 
-          бойовий наказ (бойове розпорядження); 
-          журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
-          рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань.
39.          Абзацом четвертим пункту 3 і пунктом 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 на командирів військових частин (установ), до яких відряджені військовослужбовці інших органів військового управління та військових частин (установ), покладено обов`язок надавати довідки про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах та щомісячно до 5 числа повідомляти військові частини (установи) за місцем штатної служби військовослужбовців про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цієї телеграми.
40.          Відповідно до пункту 5 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 виплата додаткової винагороди в розмірі 100   000,00 грн або 30   000,00 грн здійснюється на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини.
41.          В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100   000,00 грн за місяць обов`язково зазначати підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо.
42.          Телеграмою Міністра оборони України від 18.04.2022 №248/1529 пункт 4 телеграми від 25.03.2022 №248/1298 і додаток №1 до неї викладено в новій редакції та, зокрема, деталізовано, що в підставах про видання довідки (додаток №1) необхідно обов`язково зазначати документи, визначені абзацами третім або четвертим та абзацом п`ятим пункту 3 телеграми від 25.03.2022 №248/1298.
VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
43.          Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
44.          З огляду на викладені приписи статті 341 КАС України, Суд здійснює перегляд судового рішення суду апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги.
45.          За обставинами цієї справи, позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та ще до введення в Україні воєнного стану (а саме з 03.12.2021) ОСОБА_1 (молодший сержант військової служби за контрактом, командир 2 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки роти радіаційного, хімічного, біологічного батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту) вибув у відрядження в район виконання завдань проведення операції об`єднаних сил на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях (н.п.Сєвєродонецьк Луганської області оперативно-тактичне угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях.
46.          Спірні правовідносини у цій справи виникли у зв`язку із  невиплатою позивачу збільшеної до 100 000 грн додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, з розрахунку на місяць пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 24.02.2022 по 29.05.2022.
47.          Верховний Суд звертає увагу на те, що при вирішенні спору про наявність у військовослужбовця Збройних Сил України права на додаткову винагороду у відповідному розмірі, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168, суд у межах цієї справи досліджує ті докази й з`ясовує ті обставини й факти, з якими згадані вище норми законодавства пов`язують настання певних юридичних наслідків.
48.             З аналізу наведених норм законодавства (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) убачається, що військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану щомісячно виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
49.             Для виплати військовослужбовцям додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн розмірі, їхня безпосередня участь у бойових діях та заходах повинна бути підтвердженою документально.
50.             Такі документи (бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій, журнал ведення оперативної обстановки, бойового донесення або постової відомості; рапорт (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконання бойових (спеціальних) завдань оформлюються керівниками (командирами) відповідних органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, військових частин.
51.          Суд апеляційної інстанції своє рішення про відмову у задоволенні позовних вимог мотивував відсутністю доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях, що давало б йому право на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 за період з 24.02.2022 по 29.05.2022 (крім 04.05.2022).
52.          Верховний   Суд уважає, що суд апеляційної інстанції дійшов передчасних висновків про відсутність документів для підтвердження фактів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів у спірний період, оскільки без відповіді залишилося питання, з якого власне й виник спір, що і стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом: про те, які саме завдання і де (на якому напрямку) виконував позивач, та чим це підтверджується. Зважаючи на те, що позивач наголошує, що у період з 24 лютого 2022 року по 29 травня 2022 року він приймав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи у місті Краматорськ, що підтверджується відповідною довідкою військової частини НОМЕР_1 від 08.12.2022 №1/1664, яка видана на підставі наказу командира оперативно-тактичного угрупування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 30.05.2022 №115.
53.          Отже, якщо позивач протягом періоду, щодо якого виник спір (з 24 лютого 2022 року по 29 травня 2022 року), проходив військову службу, проте не виконував бойових чи інших завдань, які, в розумінні пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, дають підстави для виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100   000,00 грн розмірі, то які завдання він у такому разі виконував протягом цього часу та де проходив службу у цей час. 
54.          Вказані обставини мають значення для правильного вирішення цього спору, тоді як суд апеляційної інстанції оминув їх належною увагою.
55.          Аналогічний підхід застосував Верховний Суд при розгляді справ №480/1745/23 (постанова від 20.06.2024), та №240/8480/23 (постанова від 25.07.2024) на яку посилається представник позивача у касаційній скарзі. 240/6401/23
56.          Верховний Суд у постанові від 16.03.2023 у справі №600/747/22-а указав, що обов`язок суду встановити дійсні обставини справи при розгляді адміністративного позову безвідносно до позиції сторін випливає з офіційного з`ясування всіх обставин справи як принципу адміністративного судочинства, закріпленого нормами статті 2 та частини четвертої статті 9 КАС України, відповідно до змісту якого суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.
57.          У вимірі обставин справи, з яких виник спір, суд апеляційної інстанції якраз і мав би з`ясувати: 1) які завдання/заходи і 2) де виконував/здійснював позивач упродовж спірного періоду, стосовно якого відповідач висловив заперечення щодо наявності підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн. Власне завданням суду в цій адміністративній справі є з`ясування того, а чи могло статися так, що відповідач з певних причин не зафіксував участі позивача у бойових діях та заходах у документах, які є підставою для виплати додаткової винагороди у підвищеному розмірі. За наведеного Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції не вжив усіх, визначених   законом, заходів та не встановив усі фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку з чим дійшов передчасних висновків по суті справи.
58.          Виходячи із змісту принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі в адміністративному судочинстві, саме на суд покладається обов`язок визначити характер спірних правовідносин та зміст правової вимоги, матеріальний закон, який їх регулює, а також факти, що підлягають встановленню і лежать в основі позовних вимог та заперечень; з`ясувати, які є докази на підтвердження зазначених фактів, і вжити заходів для виявлення та витребування необхідних доказів.
59.          Оскільки вказані обставини та фактичні дані залишилися поза межами дослідження судів попередніх інстанцій, тому з урахуванням повноважень касаційного суду (які не дають касаційній інстанції права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні) відсутня можливість перевірити правильність їхніх висновків в цілому по суті спору.
60.          Водночас критерій обґрунтованості за статтею 242 КАС України означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
61.          Частиною першою статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
62.          Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
63.          Відповідно до підпункту 1 частини другої статті 353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
64.          Справа направляється до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду або на новий розгляд, якщо порушення допущені тільки цим судом. В усіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 353 КАС України).
65.          З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з порушенням вимог процесуального права, що є підставою для його скасування з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд 
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу адвоката Мандрика Владислава Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.
2. Постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2024 року скасувати, а справу №240/6401/23 направити на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                      О. В. Кашпур          
Судді:                                                                                 В.М. Соколов
                                                                                С.А. Уханенко