КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 761/20759/24
провадження № 22-ц/824/10787/2025
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
09 вересня 2025 року                                                                                               м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Черняк Д. Ю. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», заінтересована особа: Територіальна громада міста Києва в особі Київської міської ради, про визнання спадщини відумерлою, за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» - адвоката Корнійчук Яни Петрівни на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року в складі судді Савицького О. А.,
встановив:
 
04.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста») звернулось до суду із заявою, в якій просило: 
- визнати спадщину, яка складається з нежилої споруди, загальною площею 94,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Б»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214719480000, що відкрилася після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою; 
- передати у власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради відумерлу спадщину після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нежилої споруди, загальною площею 94,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214719480000.
Вимоги обґрунтовувало тим, що 21.08.2008 між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» ( далі - ПАТ «Єврогазбанк») та Приватним підприємством «Розбудова» ( далі - ПП «Розбудова») було  укладено кредитний договір №154-211008, до якого в подальшому укладались додаткові угоди та у відповідності до умов якого банком було надано позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію на суму 30 275 400,19 грн з процентною ставкою 21% річних. Кредит надавався на строк з 21.10.2008 до 20.10.2015.
На забезпечення виконання основного зобов`язання, між ПАТ «Єврогазбанк» та ПП «Розбудова» було укладено договір іпотеки №469-010710/І від 01.07.2010, відповідно до умов якого вказаний договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №154-211008 від 21.10.2008 у сумі 3 000 000 грн.
Відповідно до умов п. 1.3. договору іпотеки, предметом іпотеки є нежила споруда, загальною площею 94,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 30718232 та належить іпотекодавцю на праві власності.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/13584/15 стягнуто з ПП «Розбудова» на користь ПАТ «Єврогазбанк» заборгованість за кредитним договором №154-211008 від 21.08.2008, а саме: заборгованість по кредиту у розмірі 5 474 799, 69 грн, заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами у розмірі 597 304, 23 грн, пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту у розмірі 149 495, 74 грн.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у справі №910/22530/15, за позовом ПАТ «Єврогазбанк» до ПП «Розбудова» з метою погашення заборгованості за кредитним договором №154-211008 від 21.10.2008 звернуто стягнення на предмет іпотеки - нежиле приміщення за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки №469-010710/1 від  01.07.2010, та встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки за Договором іпотеки №469-010710/1 від 01.07.2010 шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною згідно оцінки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на предмет іпотеки - нежилу споруду, загальною площею 94,50  кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 )літ. «Б»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214719480000 зареєстровано за ОСОБА_1 на  підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального  округу Шевченко І. О. за реєстровим №1129. 
ОСОБА_1 , як новий власник нерухомого майна, прийняв на себе всі права та обов`язки попереднього іпотекодавця за договором іпотеки №469-010710/1 від 01.07.2010.
01.08.2019 відповідно до рішення Фонду гарантування  вкладів фізичних осіб №1237 від 20.05.2019 відбулись відкриті торги (голландський аукціон) щодо реалізації (продажу) права вимоги за лотом №GL8N24233, до якого включені права вимоги боргу за кредитним договором №154-211008 від 21.10.2008. 
Відповідно до результатів проведення відкритих торгів, що були оформлені протоколом №UA-EA-2019-07-25-000107-b від 01.08.2019 переможцем стало ТОВ «Фінансова компанія «Веста». 
За результатами торгів між ПАТ «Єврогазбанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (до зміни найменування - ТОВ  «Фінансова компанія «Веста») укладено договір про відступлення прав вимоги та майнових прав від 10.09.2019, згідно якого до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшло право вимоги за кредитним договором №154-211008 від 21.10.2008 та договором іпотеки №469-010710/І від 01.07.2010.
Таким чином, до ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» перейшли всі права кредитора за  кредитним договором  №154-211008 від 21.10.2008 та договором іпотеки №469-010710/І від 01.07.2010.
ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа заведена 21.04.2021, місце заведення - м. Київ, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куксова М. С., що підтверджується витягом зі спадкового реєстру №64692047 від 13.05.2021. 31.08.2021 приватному нотаріусу Куксовій М. С. було направлено претензію кредитора спадкоємцям померлого ОСОБА_1 .
Вважає, що наявні підстави для визнання спадщини щодо майна померлого ОСОБА_1 відумерлою, оскільки з часу відкриття спадщини сплив однорічний строк і спадкоємці відсутні, а належна ОСОБА_1 нежила споруда, загальною площею 94,50 кв.м., знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Б»), має бути передана у власність територіальної громади міста Києва.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 липня 2020 року у справі № 757/31284/20-к, поряд з іншим нерухомим майном, накладено арешт із забороною розпорядження вказаним майном, в тому числі на нежилу споруду, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера «Б»), що належить ОСОБА_1 . Оскільки вказане нерухоме майно є предметом кримінального правопорушення та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 12020000000000033,  вимоги заяви  про  визнання  спадщини відумерлою є  передчасними та задоволенню  не  підлягають.
22.04.2025 представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвокат Корнійчук Я. П. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що визнання спадщини відумерлою - це є встановлення  певного факту, спір про право відсутній. 
Арешт накладається з метою забезпечення кримінального провадження і не впливає на процес спадкування чи визнання спадщини відумерлою. Визнання спадщини відумерлою є цивільно-правовим актом, який залежить від наявності спадкоємців або їх відмови від спадщини, а не від кримінальних обмежень на майно. 
Як іпотекодержатель, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» має право на звернення стягнення на предмет іпотеки в разі, коли власник майна помер, а спадкоємці відсутні або відмовилися від спадщини. У випадку відсутності спадкоємців, майно, яке перебуває під іпотекою, є предметом стягнення на підставі іпотечних прав. Закон не встановлює обмежень щодо можливості звернення стягнення через наявність кримінального арешту, оскільки арешт не може обмежувати права іпотекодержателя. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2021 року у справі №346/1305/19 зроблено висновок, що обтяження предмета іпотеки, зареєстровані після державної реєстрації іпотеки за банком або іншою фінансовою установою, не є перешкодою для звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержателем та для державної реєстрації за ним (зокрема і за  новим кредитором, який набув прав іпотекодержателя від банку чи іншої фінансової установи) права власності на цей об`єкт у порядку, встановленому статтею 37 Закону України від 05 червня  2003 року «Про іпотеку».
Вважає, що арешт не впливає на цивільно-правову природу спадкування. 
Враховуючи відсутність спадкоємців та наявність іпотечних прав, заявник має законне право в подальшому звернути стягнення на предмет іпотеки, що є об`єктом спадщини. 
Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою через наявність арешту на нерухоме майно,  помилково застосував норми КПК України, чим в свою чергу порушив принцип правової визначеності. 
22.05.2025 Київська міська рада подала заперечення на апеляційну скаргу, в якій просить відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року без змін.
Свої доводи мотивує тим, що ОСОБА_1 незаконно набув право власності на спірне нерухоме майно, що встановлено ухвалою Печерського  районного суду  міста Києва  від  24 липня 2020 року про накладення арешту на  майно  у справі  №757/31284/20-к.
ТОВ  «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» набуло право вимоги на спірне майно, яке незаконно відчужено без згоди банку як іпотекодержателя, а тому договір купівлі-продажу цього майна є нікчемним, ОСОБА_1 не може бути належним  власником  цього майна, а нежила споруда не може бути визнана відумерлою спадщиною, оскільки  це тільки  ускладнить  повернення  майна законному  власнику.
Крім того, вказана нежила споруда є речовим доказом у кримінальному провадженні № 12020000000000033.
Внесення будь-яких змін, в тому числі і визнання вказаної споруди відумерлою спадщиною, може поставити під ризик подальшу об`єктивність та всебічність досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12020000000000033.
Відтак, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що задоволення заяви ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» про визнання спадщини відумерлою є передчасним, у зв`язку з чим правомірно відмовив у задоволенні вказаної заяви.
В судовому засіданні представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» - адвокат Корнійчук Я. П. підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити.
Представник Київської міської ради - Юрченко Ю. В. просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення  суду  першої інстанції  залишити без змін.   
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом  встановлено, що 21.10.2008 між ВАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Розбудова» укладено кредитний договір №154-211008, відповідно до умов якого, банк надає позичальнику невідновлювальну відкличну кредитну лінію в сумі 1 800 000, 00 грн строком по 20.10.2010 включно зі сплатою 25% річних.
В забезпечення виконання кредитного договору №154-211008, між ПАТ «Європейський газовий банк» (іпотекодержатель) та ПП «Розбудова» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки №469-01710/1 від 01.07.2010, предметом якого є нежила споруда, загальною площею 94,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера  Б), реєстраційний №30718232.
18.11.2013 ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Розбудова» уклали договір про розірвання договору іпотеки №469-01710/1 
Рішенням Господарського суду м. Києва від 10 серпня 2015 року у справі №910/13584/15 стягнуто з ПП «Розбудова» на користь ПАТ «Європейський газовий банк» заборгованість за кредитним договором від 21.10.2008 № 154-211008 :  5 474 799, 69 грн - заборгованість  по  кредиту;  597 304, 23 грн - заборгованість  зі сплати процентів за користування кредитними коштами; 149 495, 74 грн - пеня за несвоєчасну сплату процентів по кредиту. 
25.08.2015 Господарським судом м. Києва видано наказ про примусове виконання рішення господарського суду м. Києва від 10.08.2015 у справі №910/13584/15.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у справі №910/22530/15, звернуто стягнення на нежилу споруду, загальною площею 94,50 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що є предметом іпотеки за Договором іпотеки № 469-010710/І від 01.07.2010р., укладеним між Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» та ПП «Розбудова» в рахунок задоволення грошових вимог ПАТ «Європейський газовий банк» за Кредитним договором № 154-211008  від 10.10.08р. укладеним між ПАТ «Європейський газовий банк» та ПП «Розбудова» в сумі 6 861 021 грн. 62 коп.
Встановлено спосіб реалізації предмету іпотеки за Договором іпотеки №469-010710/1 від 01.07.2010р. шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною згідно оцінки, визначеної суб`єктом оціночної діяльності.
Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом  на  03.06.2024,  право власності на предмет іпотеки - нежилу споруду, загальною площею 94,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 214719480000, зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.2016, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., за реєстровим №1129.
01.08.2019 відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 1237 від 20.05.2019 відбулись відкриті торги (голландський аукціон) щодо реалізації права вимоги за лотом № GL8N24233, до якого були включені права вимоги боргу за кредитним договором № 154-211008 від 21.10.2008.
Відповідно до результатів проведення відкритих електронних торгів, що були оформлені протоколом № UA-EA-2019-07-25-000107-b від 01.08.2019 переможцем стало ТОВ «ФК «Веста».
В подальшому між ПАТ «Єврогазбанк» та ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (до зміни найменування - ТОВ «ФК «Веста») укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав від 10.09.2019, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурською Н. В. за реєстровим № 1840, згідно з яким права вимоги за кредитним договором № 154-211008 від 21.10.2008, укладеним між ПАТ «Єврогазбанк» та ПП «Розбудова», а також майнові права за договором, що забезпечує виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором, а саме: договором іпотеки № 469-010710/І від 01.07.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А.В. (реєстровий № 800), перейшли до ТОВ «ФК «Веста».
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» є іпотекодержателем за договором іпотеки № 469-010710/I від 01.07.2010, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васько А. В., за реєстровим № 800 (номер запису про іпотеку 3418732).
Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого 17.11.2020  Печерським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),   ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
З матеріалів спадкової справи №113/2021  до майна  померлого   ІНФОРМАЦІЯ_1   ОСОБА_1   встановлено,  що   спадкоємці,  що  прийняли спадщину після   смерті спадкодавця відсутні.  Дружина  спадкодавця -  ОСОБА_2 , син спадкодавця -  ОСОБА_3 ,   мати спадкодавця -  ОСОБА_4   відмовились  від  прийняття спадщини. 
Відповідно до статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
У частині першій статті 2 ЦПК України зазначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК Україна).
Згідно з частиною першою статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України).
За правилами частин першої, третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.
Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Частиною першою статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.
Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури.
У пункті 8 частини другої статті 293 ЦПК України зазначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання спадщини відумерлою.
Суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону (стаття 338 ЦПК України).
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2023 року в справі № 712/14171/21.
З огляду  на  те, що  після смерті ОСОБА_1    спадкоємці за заповітом відсутні, а за законом -  відмовилися від її прийняття,  наявні  правові підстави  для   визнання  спадщини відумерлою та  про  її  передачу територіальній  громаді  відповідно  до  закону.
Судом  встановлено, що  ухвалою  слідчого  судді  Печерського  районного  суду  м. Києва  від  24 липня  2020 року  у справі  №757/31284/20-к накладено арешт із забороною  розпорядження   вказаним майном,  в тому  числі  на  нежилу споруду, що  знаходиться  за  адресою:   АДРЕСА_1  (літера "Б"), що  належала  ОСОБА_1 .  
  Законність  набуття спадкодавцем  ОСОБА_1 права власності  на  предмет  іпотеки,  накладення арешту на вказане  майно  у кримінальному  провадженні не  впливає  на  можливість вирішення  питання  про  визнання  спадщини відумерлою  та про  її передачу територіальній  громаді відповідно  до  закону.  
 Заперечуючи проти доводів  апеляційної скарги   представник  Київської міської ради   не  зазначив,  кого  він  вважає  законним власником  цього  майна, на  права та обов`язки якого  може  вплинути вирішення  питання  про  визнання спадщини відумерлою та як це  може вплинути на  об`єктивність та всебічність досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12020000000000033.
З огляду  на те, що  накладення арешту на заставлене майно не позбавляє кредитора права задовольнити його вимоги в майбутньому і не скасовує для нього правил пріоритетності, передбачених Законом України «Про іпотеку» , наявність  зареєстрованого  обтяження  не  є  підставою для задоволення  даної заяви. 
Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).
Керуючись ст. 353, 367, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» - адвоката Корнійчук Яни Петрівни задовольнити. 
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 03 березня 2025 року скасувати. 
Ухвалити  нове судове рішення.
Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» задовольнити. 
Визнати відумерлою спадщину після смерті ОСОБА_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , що складається з нежилої споруди, загальною площею 94,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (сто) (літера «Б»), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214719480000 (номер об`єкта в РПВН:30718232), та передати його у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13.11.2025.
 
Суддя-доповідач                                                                             Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
                                                                                                          Т. І. Ящук