ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2025 р.                                                                Справа №926/3616/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                Н.М. Кравчук
О.С. Скрипчук,
секретар судового засідання Р.А. Пишна,
розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейшн” б/н від 10.04.2025 року (вх. № 01-05/1108/25 від 11.04.2025 року)
на рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2025 року (суддя М.О.Гурин; повне рішення складено 21.03.2025 року )
у справі №926/3616/23
за позовом Приватного акціонерного товариства “КИЇВСТАР”(надалі ПрАТ “КИЇВСТАР”)
до відповідача- 1: Селятинської сільської ради
до відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю “Даймондс корпорейшн” (надалі ТзОВ “Даймондс корпорейшн”)
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіни Григорівни
про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради та переведення прав і обов`язків покупця,

за участю:
від позивача: Заєць Ж.Ю. – адвокат (ордер серії АА №1496694 від 15.10.2024 року); Суха Ю.О. – адвокат (ордер серії ВС №1251221 від 31.12.2023 року);
від відповідача-1: не з`явився;
від відповідача-2: Шегинський Р.А. – адвокат (ордер серії ВС №1360916 від 10.04.2025 року);
від третьої особи: не з`явився,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
21.08.2023 року ПрАТ “КИЇВСТАР” звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до Селятинської сільської ради та ТзОВ “Даймондс корпорейшн”, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук Віталіни Григорівни про визнання протиправним та скасування рішення сільської ради та переведення прав і обов`язків покупця.
Позовні вимоги мотивовані порушенням переважного права ПрАТ “КИЇВСТАР” на купівлю спірної земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка перебувала у позивача в оренді згідно з Договором оренди землі від 12.02.2007 року, з огляду на порушення передбаченого законом порядку порядку повідомлення позивача про продаж земельної ділянки.
Рішенням Господарського суду 11.12.2023 року у справі №926/3616/23 частково задоволено позов ПрАТ “КИЇВСТАР”.
Визнано протиправним та скасовано рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021 року №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058.
Визнано протиправним та скасовано рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021 року №498-14/21 про припинення договору оренди землі від 12.02.2007 року, укладеного між Селятинською сільською радою Путильського району Чернівецької області та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (Приватне акціонерне товариство «Київстар»).
Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 від 25.11.2022 року, укладеного між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс корпорейшн» в частині передання у власність земельної ділянки ТзОВ «Даймондс корпорейшн».
Відмовлено в іншій частині позову.
Стягнуто з Селятинської сільської ради на користь ПрАТ «КИЇВСТАР» 7381 грн судового збору.
Стягнуто з ТзОВ «Даймондс корпорейшн» на користь ПрАТ «КИЇВСТАР» 2013 грн судового збору.
Повернуто ПрАТ «КИЇВСТАР» з депозитного рахунку Господарського суду Чернівецької області №UA128201720355269002000003856, відкритого в Державній казначейській службі України (м. Київ), кошти у сумі 40000 грн сплачених за квитанцією: №79919.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 року (головуючий суддя: Т.Б. Бонк; суддів: С.М. Бойко, Г.Г. Якімець) апеляційні скарги ПрАТ «КИЇВСТАР» та ТзОВ «Даймондс корпорейшн» залишено без задоволення, рішення Господарського суду 11.12.2023 року у справі №926/3616/23 – без змін.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.10.2024 року (головуючий суддя: Н.О. Волковицька; судді: Г.М. Мачульський, С.К. Могил) касаційні скарги ПрАТ «КИЇВСТАР» та ТзОВ «Даймондс корпорейшн» задоволено частково. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.12.2023 року і постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.06.2024 року у справі № 926/3616/23 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Чернівецької області.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2025 року у справі №926/3616/23 задоволено позов ПрАТ “КИЇВСТАР”.
Визнано протиправним та скасовано рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021 року №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058.
Визнано протиправним та скасовано рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021 року №498-14/21 про припинення договору оренди землі від 12.02.2007 року, укладеного між Селятинською сільською радою Путильського району Чернівецької області та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (Приватне акціонерне товариство «Київстар»).
Переведено права та обов`язки покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 несільськогосподарського призначення від 25.11.2022 року, укладеного між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» на ПрАТ «Київстар».
Стягнуто з Селятинської сільської ради на користь ПрАТ «Київстар» 4026,00 грн судового збору.
Стягнуто з ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» на користь ПрАТ «Київстар» 4026,00 грн судового збору.
Перераховано ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» 40000,00 грн за рахунок коштів авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Чернівецької області ПрАТ «Київстар» згідно платіжної інструкції №79919 від 03.08.2023 року.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що саме ПрАТ «Київстар», як добросовісному орендарю, належить переважне право на викуп земельної ділянки, однак Селятинською сільською радою це право при прийнятті оскаржуваного рішення порушено, сільською радою не було забезпечено дотримання переважного права ПрАТ «Київстар» на придбання спірної земельної ділянки.
Суд першої інстанції констатував, що у Селятинської сільської ради були відсутні підстави для продажу ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 загальною площею 0,07 га та підстави для припинення договору оренди землі від 12.02.2007 року, укладеного між Селятинською сільською радою Путильського району Чернівецької області, як орендодавцем, та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.».
Також в рішенні місцевий господарський суд виснував, що з огляду на наявність встановленого судом факту порушення переважного права ПрАТ «Київстар» на викуп земельної ділянки, позовна вимога про переведення прав та обов`язків покупця відповідає змісту порушеного переважного права, способу (характеру) його порушення та наслідкам, які спричинило порушення, а також найпростішим шляхом забезпечує відновлення та реалізацію відповідного переважного права позивача. Українське законодавство не містить обмежень щодо можливості українських юридичних осіб, засновниками яких є українські юридичні особи та учасниками яких у подальшому стали іноземні юридичні особи, набувати у власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності, а відтак ПрАТ «Київстар», як юридична особа, засновниками якої на 100% є українські юридичні особи, відповідає критеріям, визначеним ч. 1  ст. 82 Земельного кодексу України  та має право набувати у власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.
З урахуванням наведеного, місцевий господарський суд прийшов до висновку про задоволення позову.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визнання протиправним та скасування рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021р. №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 та переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 несільськогосподарського призначення від 25.11.2022 року, укладеного між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» на ПрАТ «Київстар». Вважає, що в оскаржуваній частині рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зокрема зазначає про неналежність способу захисту щодо визнання протиправним рішення Селятинської сільської ради. Також зазначає, що суд дійшов передчасного та помилкового висновку про те, що перешкод у позивача для придбання земельної ділянки немає, оскільки для ухвалення рішення про продаж земельної ділянки орган місцевого самоврядування перевіряє, чи є учасниками юридичної особи громадяни чи юридичні особи України станом на момент ухвалення рішення про продаж. Вважає, що встановлення учасників (засновників) ПрАТ «Київстар» станом на 1997 рік для ухвалення рішення про відповідність позивача вимогам ч.2 ст.82 ЗК України позбавлене логіки та змісту, оскільки з моменту створення позивача акціонери товариства неодноразово змінювалися. Стверджує, що перевірка складу учасників позивача на відповідність ч.2 ст.82 ЗК України має перевірятися станом на момент ухвалення рішення про продаж земельної ділянки. Вказує на те, що станом на сьогодні позивач на 100% заснований іноземною юридичною особою. Звертає увагу суду на те, що позивач немає ні переважного, ні права загалом на купівлю спірної земельної ділянки. Апелянт зазначає, що Селятинська сільська рада повідомила позивача про намір продажу спірної земельної ділянки та зверталась з пропозицією до позивача придбати земельну ділянку, однак представником позивача Приймаком О.Б. було подано заяву про відмову від переважного права викупу земельної ділянки. Просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2025 року у справі №926/3616/23 в оскаржуваній частині скасувати та в цій частині ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому не погоджується з доводами скаржника. Вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема зазначає про належність способу захисту щодо визнання протиправним рішення Селятинської сільської ради. Також зазначає, що суд правильно застосував положення статті 82 ЗК України, оскільки вказана норма, на думку позивача, не обмежує можливість набуття права власності на земельні ділянки юридичними особами, учасниками яких є іноземні юридичні особи. Звертає увагу суду на те, що засновниками позивача є українські юридичні особи. Стверджує, що доводи скаржника про належне повідомлення ПрАТ «Київстар» про намір продажу спірної земельної ділянки не відповідає встановленим судом першої інстанції фактичним обставинам справи. Зазначає, що суд обґрунтовано встановив, що неповідомлення Сільською радою про намір продажу спірної земельної ділянки є порушенням переважного права позивача на її придбання. Позивач заявляє, що він не відмовлявся від переважного права викупу спірної земельної ділянки та не уповноважував Приймака О.Б. на підписання заяви про відмову від такого права. Просить рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2025 року у справі №926/3616/23 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.
Розгляд клопотання
06.10.2025 року через систему «Електронний суд» відповідач подав клопотання (вх.№01-04/7639/25 від 06.10.2025 року) про долучення доказів.
Порадившись, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 3  статті 269 Господарського процесуального кодексу України  докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Приписи частини 3  статті 269 Господарського процесуального кодексу України  передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".
Отже, при поданні учасниками справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, учасники справи повинні обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
Колегія суддів зазначає, що така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку  статті 269 Господарського процесуального кодексу України. Водночас допущення такої можливості судом апеляційної інстанції мало б наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Враховуючи вищенаведене, суд ухвалив відмовити у задоволенні клопотання про долучення нових доказів.
В судовому засіданні представник відповідача-2 підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі.
Представники позивача заперечили проти доводів скаржника.
Відповідач-1 та третя особа не забезпечили участі представників у судове засідання, про причини неявки не повідомили.
З`ясовуючи обставини про ознайомлення відповідача-1 та третю особу з датою, часом та місцем розгляду справи №926/3616/23, суд встановив таке.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 15.09.2025 року відкладено розгляд справи на 06.10.2025 року об 11 год. 30 хв.
17.09.2025 року вказана ухвала доставлено до електронних кабінетів відповідача-1 та третьої особи, що підтверджується довідками відповідального працівника суду.
Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив необхідні дії щодо належного повідомлення відповідача-1 та третю особу про дату, час та місце розгляду справи №926/3616/23.
З огляду на те, що суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи, участь у судовому засіданні є правом, а не обов`язком учасника, тому відповідно до частини 12  статті 270 Господарського процесуального кодексу України  справу може бути розглянуто за відсутності відповідача-1 та третьої особи.
Обставини справи
Як видно із наявних у справі копій документів, 12.02.2007 року між Селятинською сільською радою Путильського району Чернівецької області (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» (орендар) укладено договір оренди землі.
Відповідно до пункту 1. Договору орендодавець надає на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Селятинської сільської ради від 18.01.2007 року, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Селятинської сільської ради Путильського району Чернівецької області.
За положеннями пункту 2 договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,070 га.
Згідно з пунктом 7 договір укладено на 25 років.
Вищевказана земельна ділянка орендодавцем передана, а орендарем прийнята в платне користування на умовах оренди, що підтверджується актом прийому передачі земельної ділянки від 12.07.2007 року, копія якого наявна у матеріалах справи.
Позивачем до позовної заяви додано копію заяви про намір продажу земельної ділянки третій особі від 11.10.2022 року, в якій Селятинська сільська рада просила приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. передати ПрАТ «Київстар» заяву про намір продажу земельних ділянок, зокрема земельну ділянку з кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 площею 0,07 га та пропозицією придбати позивачу вказану земельну ділянку або до 16.09.2022 року надати згоду на відчуження земельної ділянки. У вказаній заяві зазначено, що у випадку залишення повідомлення без відповіді, Селятинською сільською радою буде здійснено відчуження земельної ділянки на користь третьої особи.
Також до позовної заяви позивачем долучено повідомлення №230/02-24 від 11.10.2022 року приватного нотаріуса Савчук В.Г. про передання вищенаведеної заяви на адресу ПрАТ «Київстар»: м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53.
На виконання ухвали Господарського суду Чернівецької області від 19.09.2023 року приватним нотаріусом Савчук В.Г. передано суду належним чином засвідчені копії документів, зокрема заяву Селятинської сільської ради про намір продажу земельної ділянки від 16.08.2022 року, повідомлення №208/02-24 від 16.08.2022 року, повідомлення №209/02-24 від 16.08.2022 року та повідомлення №230/02-24 від 11.10.2022 року.
Зі змісту заяви про намір продажу земельної ділянки від 16.08.2022 року вбачається, що Селятинська сільська рада просила приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Савчук В.Г. передати ПрАТ «Київстар» передати заяву про намір продажу земельних ділянок, зокрема земельну ділянку з кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 площею 0,07 га та пропозицією придбати позивачу вказану земельну ділянку або до 16.09.2022 року надати згоду на відчуження земельної ділянки. У вказаній заяві зазначено, що у випадку залишення повідомлення без відповіді, Селятинською сільською радою буде здійснено відчуження земельної ділянки на користь третьої особи.
Також приватним нотаріусом додано копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень №5801206871726 та №5801206871734 з вмістом заяви від 16.08.2022 року одержувачу ПАТ Київстар на адресу вул.Буковинська, 31, Чернівці, 58003, в яких зазначено вручення вказаних поштових відправлень адресату 18.08.2022 року.
Крім того, приватним нотаріусом долучено копії накладних №5801206871726 та №5801206871734; копії двох описів вкладення у лист на ім`я ПАТ Київстар, 58003, м.Чернівці, вул.Буковинська, 31, з відтиском поштового штемпеля відділення АТ «Укрпошта» Чернівці, 12: « 16.08.22», в яких зазначено у графі «Найменування предметів» - Заява; копію заяви Селятинської сільської ради про намір продажу земельної ділянки третій особі від 11.10.2022 року, аналогічну за змістом тій, яка додана позивачем до позовної заяви; копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №5802904448599 з вмістом заяви від 11.10.2022 року одержувачу ПАТ Київстар на адресу 03113, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.53, де вказується про вручення поштового відправлення адресату 17.10.2022 року; копії накладної №5802904448599 від 12.10.2022; копію опису вкладення у лист на ім`я ПАТ Київстар, 03113, Україна, м.Київ, вул.Дегтярівська, буд.53, в якому зазначено у графі «Найменування предметів» - Заява.
Як вбачається з наявної у справі копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 06.09.2022 року (реєстраційний номер 107406365428) юридичною адресою ПрАТ «Київстар» є м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53.
За обставинами цієї справи, Рішенням Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області №435-12/21 від 21.10.2021 року затверджено перелік земельних ділянок, які підлягають продажу, серед яких значиться земельна ділянка з кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 площею 0,07 га.
Рішенням Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021 року, зокрема, затверджено висновок про грошову оцінку земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка складає 36 799 грн, та вирішено продати у власність ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» (код ЄДРПОУ 44229284) земельну ділянку кадастровий номер 7323584500:01:002:0058 площею 0,07 га (с.Селятин) за межами населеного пункту, за 40 000 грн.
Відповідно до п.6 цього рішення Селятинська сільська рада вирішила, зокрема, припинити, з моменту реєстрації купівлі-продажу вищевказаної земельної ділянки, дію договору оренди землі з ПрАТ «Київстар» б/н від 12.02.2007 року (с.Селятин).
25.11.2022 року між Селятинською сільською радою (продавець) та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення.
Відповідно до змісту пункту 1.1 договору продавець продає, а покупець набуває у власність (купує) земельну ділянку з кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 площею 0,07 га. Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Савчук В.Г. та зареєстрований у реєстрі за №8235.
В матеріалах справи наявна інформаційна довідка, сформована 25.11.2022 року, з якої видно, що станом на момент формування довідки Селятинська сільська рада є власником земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058.
Позивач вважає, що відповідачем-1 порушено його переважне право на купівлю спірної земельної ділянки, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги  
Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 Више зазначено, що відповідач оскаржує рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2025 року у справі № 926/3616/23 в частині визнання протиправним та скасування рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021р. №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 та переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 несільськогосподарського призначення від 25.11.2022 року, укладеного між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» на ПрАТ «Київстар». 
Покликається на обрання позивачем неналежного способу захисту права в частині позовної вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Селятинської сільської ради від 24.11.2021р. №498-14/21 про продаж спірної земельної ділянки ТзОВ «Даймондс Корпорейшн». 
За приписами частини 2  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до частини 1  статті 21 Цивільного кодексу України  суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що в разі звернення з вимогами про визнання незаконним та скасування, зокрема, правового акта індивідуальної дії, виданого органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, встановленню та доведенню підлягають як обставини того, що оскаржуваний акт суперечить актам цивільного законодавства, так і обставини, що цей акт порушує цивільні права або інтереси особи, яка звернулась із відповідними позовними вимогами, а метою захисту порушеного або оспорюваного права є відповідні наслідки у вигляді відновлення порушеного права або охоронюваного інтересу саме особи, яка звернулась за їх захистом.
Зазначену правову позицію сформульовано у постанові Верховного Суду від 18.05.2023 року у справі № 906/743/21.
Згідно зі  статтею 144 Конституції України  органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Частиною 1 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування щодо розпорядження землями комунальної власності є зовнішнім вираженням законодавчо обумовленої управлінської діяльності та владної волі суб`єкта владних повноважень, який в інтересах територіальної громади як власника землі здійснює правомочність щодо розпорядження нею з дотриманням земельних інтересів суспільства в цілому та територіальної громади зокрема.
Прийняття органом місцевого самоврядування рішень у формі ненормативного акта породжує виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів у сфері земельних відносин.
Правовий акт - це акт волевиявлення (рішення) уповноваженого суб`єкта права, що регулює суспільні відносини за допомогою встановлення (зміни, скасування, зміни сфери дії) правових норм, а також визначення (зміни, припинення) на основі цих норм прав і обов`язків учасників конкретних правовідносин тощо.
Ненормативними актами є індивідуально-правові акти (юридичні факти), на підставі яких у конкретних суб`єктів правовідносин (фізичних осіб та/чи юридичних осіб приватного права) виникають, змінюються або припиняються конкретні права і обов`язки.
При цьому акти уповноваженого органу місцевого самоврядування може мати юрисдикційний зміст та можуть бути підставою для набуття у власність чи користування фізичними та юридичними особами земельних ділянок комунальної власності. У такому разі акт уповноваженого органу місцевого самоврядування набуває нової правової якості, оскільки фактично стає актом зі здійснення правомочності власника земельної ділянки у частині розпорядження нею.
Ненормативні акти індивідуальної дії у сфері земельних відносин можуть діяти тривалий проміжок часу з моменту їх прийняття до моменту їх виконання та можуть бути актами одноразового застосування, коли вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.
Отже, підставами для визнання недійсним (незаконним) акта (рішення) є невідповідність його вимогам законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт, і водночас порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів особи.
У справі № 926/3616/23 суд встановив, що на виконання оспорюваного позивачем рішення Селятинської сільської ради від 24.11.2021р. №498-14/21 між 25.11.2022 року між Селятинською сільською радою (продавець) та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, відповідно до умов якого продавець продав, а покупець набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 площею 0,07 га.
Отже слід дійти висновку, що вказане рішення сільської ради виконане шляхом укладення договору купівлі продажу земельної ділянки, тому вичерпало свою дію фактом його виконання і задоволення позовної вимоги про визнання незаконним та скасування такого рішення не може призвести до захисту будь-чиїх прав чи інтересів, тобто така вимога не є належним способом захисту прав. Натомість, права та обов`язки у спірних орендних правовідносинах виникають саме в силу договору купівлі-продажу, який і слід перевіряти та предмет законності.
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові, про що неодноразово зазначалося у сталій судовій практиці Верховного Суду.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про неналежність обраного позивачем способу захисту щодо визнання протиправним та скасування рішення XIV сесії VIII скликання Селятинської сільської ради Вижницького району Чернівецької області від 24.11.2021р. №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058.
Щодо порядку набуття спірної земельної ділянки у власність колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до  статті 759 Цивільного кодексу України  за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.
У цій справі суд встановив, що на момент ухвалення Селятинською сільською радою рішення від 24.11.2021р. №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки несільськогосподарського призначення, кадастровий номер 7323584500:01:002:0058, спірна земельна ділянка була передана в оренду позивачу відповідно до договору оренди б/н від 12.02.2007 року між Селятинською сільською радою та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» строком на 25 років.
Згідно зі  статтею 773 Цивільного кодексу України  наймач зобов`язаний користуватися річчю відповідно до її призначення та умов договору.
Положеннями частини другої  статті 777 Цивільного кодексу України  (у редакції, чинній на момент укладення спірного договору) закріплено, що наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання.
Отже, вказані норми права надають відповідному суб`єкту (наймачу, орендарю) переважне право купити (придбати) річ, якою він користується на законних підставах - за договором найму (оренди), за умови належного виконання таким суб`єктом своїх обов`язків у тому разі, якщо така річ буде пропонуватися до продажу в період законного користування.
З аналізу вищеописаних матеріалів справи суд встановив, що Селятинська сільська рада пропонувала ПрАТ «Київстар» скористатися своїм переважним правом на придбання спірної земельної ділянки або відмовитися від нього до зазначеного у направленій заяві строку (16.09.2022), який минув ще на момент підписання та подання відповідної заяви приватному нотаріусу (11.10.2022). 
Вказане, у свою чергу, об`єктивно унеможливило виконання умов, зазначених у такій заяві, чим було порушено переважне право орендаря земельної ділянки на її придбання.
Разом з тим, колегія суддів вважає необхідним звернути увагу на таке.
Згідно із частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
За приписами частини 1 статті 127 Земельного кодексу України органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень, визначених  статтею 122  цього Кодексу, здійснюють продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або передають їх у користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) громадянам, юридичним особам та іноземним державам на підставах та в порядку, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до частини 2 статті 127 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності та набуття прав користування ними (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюються на конкурентних засадах (на земельних торгах) у формі електронного аукціону у випадках та порядку, встановлених  главою 21  цього Кодексу.
Згідно із частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності продаються або передаються в користування (оренду, суперфіцій, емфітевзис) окремими лотами на конкурентних засадах (на земельних торгах), крім випадків, встановлених  частиною другою  цієї статті.
Пунктом «а» частини 1 статті 135 Земельного кодексу України встановлено, що порядок проведення земельних торгів, визначений цим Кодексом, є обов`язковим у разі, якщо на земельних торгах здійснюються, зокрема продаж земельних ділянок державної та комунальної власності.
Частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що не підлягають продажу, передачі в користування на конкурентних засадах (на земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності у разі, зокрема будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів інженерної, транспортної, енергетичної інфраструктури, об`єктів зв`язку та дорожнього господарства (крім об`єктів дорожнього сервісу).
Як вбачається зі змісту вказаних вище норм, продаж земельної ділянки з метою будівництва, обслуговування та ремонту об`єктів зв`язку допускається без проведення конкурентних засад.
Разом з цим, аналізуючи положення ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.
Згідно із пунктом «б», «ґ» статті 5 Земельного кодексу України земельне законодавство базується на таких принципах, зокрема забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю.
Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства.
Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої  статті 3 ЦК України). 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.09.2020 року у справі №688/2908/16-ц зазначила про те, що відповідно до  статті 14 Конституції України  земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Відповідно до пунктів «б», «ґ»  статті 5 ЗК України  земельне законодавство базується на принципах, зокрема, забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Земля є унікальним обмеженим природним ресурсом. Земля є базисним ресурсом, на якому будується добробут суспільства. Отже, розподіл землі є особливо чутливим до принципів справедливості, розумності і добросовісності (пункт 6 частини першої  статті 3 ЦК України).
У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що частину другу  статті 134 Земельного кодексу України  …слід розуміти таким чином, що не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) права на земельні ділянки державної чи комунальної власності за наявності лише одного бажаючого. Якщо ж бажаючих два чи більше, підлягали застосуванню загальні правила  статті 135 Земельного кодексу України  про проведення земельних торгів у формі аукціону, за результатами яких укладається відповідний договір.
Відповідно до частини 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
При тлумаченні, аналізі та застосуванні до спірних правовідносин норм права суд повинен враховувати правові висновки, викладені постановах Верховного Суду. Врахування правових позицій Верховного Суду необхідне для забезпечення сталого та однакового застосування судами норм права при вирішенні справ, що відповідає принципу правової визначеності.
У справі № 926/3616/23, яка розглядається судом, є двоє бажаючих купити земельну ділянку за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058, а саме: ПрАТ “КИЇВСТАР” та ТзОВ “Даймондс корпорейшн”.
Отже, враховуючи принципи справедливості, розумності і добросовісності, наведені у Цивільному кодексі України, та забезпечуючи принципи забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави та забезпечення гарантій прав на землю, наведених у Земельному кодексі України, та враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду в силу положень процесуального закону, колегія суддів вважає, що у вказаних спірних правовідносинах слід застосувати порядок продажу земельної ділянки, наведений у ст. 135 Земельного кодексу України, тобто продаж земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 повинен здійснюватись на земельних торгах.
Стосовно договору купівлі-продажу земельної ділянки за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 несільськогосподарського призначення від 25.11.2022 року, укладеного між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» на ПрАТ «Київстар», за яким позивач просить перевести на нього права та обов`язки покупця, варто зазначити наступне.
Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За змістом статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Згідно із частиною 1, 2 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені  частинами першою - третьою,  п`ятою  та  шостою статті 203  цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
За положеннями частини 1 статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Аналізуючи статтю 215 Цивільного кодексу України та з урахуванням того, що продаж спірної земельної ділянки повинен був здійснюватись на земельних торгах, колегія суддів приходить до висновку, що укладений між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» договір від 25.11.2022 року є нікчемним, оскільки укладений з порушенням порядку набуття спірної земельної ділянки, встановленого законом.
Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд констатує, що вимога позивача про переведення прав та обов`язків покупця за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення за кадастровим номером 7323584500:01:002:0058 від 25.11.2022 року, укладеного між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн», на ПрАТ «Київстар» не може бути задоволена, оскільки договір, укладений між Селятинською сільською радою та ТзОВ «Даймондс Корпорейшн», є нікчемним.
Водночас, переведення прав та обов`язків покупця за нікчемним правочином є неможливим. 
Щодо можливості ПрАТ «Київстар» набувати право власності на спірну земельну ділянку колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною 1 статті 82 Земельного кодексу України юридичні особи (засновані громадянами України або юридичними особами України) можуть набувати у власність земельні ділянки для здійснення підприємницької діяльності у разі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) внесення земельних ділянок її засновниками до статутного капіталу; в) прийняття спадщини; г) виникнення інших підстав, передбачених законом.
Враховуючи наведену норму, апеляційний господарський суд зазначає, що суд здійснює розгляд справ в порядку та межах норм процесуального закону.
Відповідно до статті 73 Господарського процесуального закону України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно із частиною 1 статті 74 Господарського процесуального закону України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За змістом статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 2, 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.
За положеннями статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
В оскарженому рішенні суд першої інстанції встановив, що ПрАТ «Київстар» є юридичною особою, що створена і зареєстрована за законодавством України, на підтвердження чого позивачем надано до матеріалів справи: статут ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.»; протокол №1 установчих зборів ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.» від 02.09.1997; свідоцтво про державну реєстрацію (перереєстрацію) суб`єкта підприємницької діяльності  юридичної особи від 04.09.1997; витяг з ЄДР, з якого вбачається, що 03.09.1997 була проведена державна реєстрація юридичної особи  ЗАТ «Київстар Дж.Ес.Ем.». З вказаних документів встановлено, що засновниками ПрАТ «Київстар» є юридичні особи України, а саме: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОРМ» (код 23163325, адреса: 252067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 8); Товариство з обмеженою відповідальністю «ОМЕГА» (код 24432388, адреса: 320070, м. Днiпропетровськ, пр. К. Маркса, буд. 66). 
З урахуванням наведеного, суд виснував, що ПрАТ «Київстар», як юридична особа, засновниками якої на 100% є українські юридичні особи, відповідає критеріям, визначеним ч. 1  ст. 82 Земельного кодексу України  та має право набувати у власність земельні ділянки несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності.
Проте, колегія суддів вважає такий висновок місцевого господарського суду передчасним, оскільки подані позивачем документи були актуальними станом на 1997 рік.
За обставинами справи № 926/3616/23, спірні правовідносини виникли у 2021 році. Позивач звернувся з даним позовом до Господарського суду Чернівецької області 21.08.2023 року.
Відтак, позивач на підтвердження того, що він є юридичною особою, яка має право набувати у власність спірну земельну ділянку в силу ст. 82 Земельного кодексу України, мав надати належні, достовірні та допустимі докази, чинні саме на час виникнення спору.
В матеріалах справи відсутні належні докази, на підставі яких можна було б дійти висновку про те, що на час ухвалення Селятинською сільською радою рішення від 24.11.2021р. №498-14/21 про продаж ТзОВ «Даймондс Корпорейшн» земельної ділянки несільськогосподарського призначення, кадастровий номер 7323584500:01:002:0058, переданої позивачу в оренду відповідно до договору оренди б/н від 12.02.2007 року між Селятинською сільською радою та Закритим акціонерним товариством «Київстар Дж.Ес.Ем.» строком на 25 років, засновниками вказаної юридичної особи були громадяни чи юридичні особи України.
Отже, що доводи скаржника частково знайшли своє підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.
Враховуючи усе вищенаведене, апеляційний господарський вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права, а також у зв`язку із недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
За приписами частин 1-5  статті 236 Господарського процесуального кодексу України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.  Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до частини 1  статті 277 Господарського процесуального кодексу України  підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржуване рішення суду першої інстанції  скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у позові.
Судові витрати
Судові витрати судом розподіляються пропорційно відповідно до  статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, ст. ст. 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд – 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейшн” б/н від 10.04.2025 року (вх. № 01-05/1108/25 від 11.04.2025 року) задовольнити частково.
Рішення Господарського суду Чернівецької області від 17.03.2025 року у справі №926/3616/23 скасувати. Ухвалити нове рішення.
В задоволенні позову відмовити.
Судові витрати розподілити пропорційно.
Стягнути з Селятинської сільської ради (59131, Чернівецька обл., Вижницький р-н, с.Селятин, вул. Лесі Українки, буд. 2, код 04417814) на користь Приватного акціонерного товариства “КИЇВСТАР” (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська,  буд.53, код ЄДРПОУ 21673832) 3578,67 грн за розгляд позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Даймондс Корпорейшн” (58005, м.Чернівці, вул. Головна, буд. 122, код ЄДРПОУ 44229284) на користь Приватного акціонерного товариства “КИЇВСТАР” (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська,  буд.53, код ЄДРПОУ 21673832) 3578,67 грн за розгляд позовної заяви.
Судові витрати за розгляд апеляційних та касаційних скарг у справі №926/3616/23 покласти на скаржників.
Справу повернути в господарський суд Чернівецької області.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення.
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.
Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                       О.В. Зварич 

Суддя                                                                                          Н.М. Кравчук

        Суддя                                                                                          О.С. Скрипчук