ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 р.	Справа № 520/25545/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: П`янової Я.В. ,  Бегунца А.О. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 (головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В.) по справі № 520/25545/25
за позовом      ОСОБА_1  
до     Відділу обслуговування громадян №14 в особі начальника відділу Тертишної Анни Сергіївни 
про зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- виключити липень 2000 року, який не зарахований до страхового стажу згідно вимог статті 24 Закону України 1058, за який згідно відомостей довідок ОК-5 не сплачені страхові внески, з переліку місяців не являється місяцем, на які нараховано коефіцієнт заробітної плати;
- зобов`язати Відділ обслуговування громадян №14 здійснити перерахунок пенсійних нарахувань з дати призначення пенсії виключивши липень 2000 року з переліку місяців, на які нараховано коефіцієнт заробітної плати.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 відмовлено у відкритті провадження по справі.
Позивач, не погодившись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність тотожного позову, який перебуває на судовому розгляді в межах справи № 520/2488/25, не здійснив порівняльний аналіз тотожності позовів у справі, що розглядається та у справі № 520/2488/25.
Натомість, вважає, що позови у справі, що розглядається та у справі № 520/2488/25 не є тотожними з огляду на різний предмет.
Так, у справі № 520/2488/25 суд мав надати оцінку розпорядженню № 127666, тоді як у межах справи, що розглядається предметом спору є довідки ОК-5, що вказує на наявність підстав для звернення позивача з цим позовом.
Відділ обслуговування громадян № 14 в особі начальника відділу Тертишної А.С. (далі - відповідач) не подав відзив на апеляційну скаргу.
В судовому засіданні позивач підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що спірні позовні вимоги є предметом судового розгляду в межах справи № 520/2488/25. Отже, за висновками суду першої інстанції у провадженні цього суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для відмови у відкритті провадження в частині позовних вимог відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України. 
Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції передчасними з огляду на наступне.
Згідно ч.1 статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо: у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Зазначена підстава для відмови у відкритті провадження спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом тотожних спорів.
Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
При цьому слід враховувати, що, визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких конкретних фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права, якими обставинами та фактами позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.
Подібність справ і відносин визначається за такими основними критеріями: суб`єктним, об`єктним і змістовним. Необхідно враховувати суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору); об`єкт і предмет правового регулювання, однаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, установлені судом фактичні обставини.
Колегія суддів зауважує, що підставою позову можуть бути тільки юридичні факти, які тягнуть певні правові наслідки, а саме: виникнення, зміну та припинення правовідносин, натомість фактичні дані справи до підстав позову не відносяться, оскільки такі лише підтверджують наявність або відсутність тих юридичних фактів, які складають підставу позову.
Вказана правова позиція узгоджується з правовим висновком, який викладено в постанові Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі №580/4042/22.
Відтак, надаючи оцінку підставам позову слід досліджувати кожну підставу, зокрема, з детальним описом кожної події/обставини, а не обмежуватись загальним твердженням про однотипність адміністративних справ.
Усі ці обставини належить оцінювати у сукупності, гарантувавши доступ до правосуддя особам, які вважають, що їхнє право порушене, і які діяли добросовісно.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 31 жовтня 2024 року у справі № 580/1569/23.
Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції послався на наявність провадження у справі № 520/2488/25 в Харківському окружному адміністративному суді за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі Відділу обслуговування громадян №14 в особі начальника відділу Тертишної А.С. про зобов`язання вчинити певні дії згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду».
Водночас, аналіз підстав та предмету позову у справах № 520/25545/25  та № 520/2488/25 судом першої інстанції не здійснювався.
Отже, суд першої інстанції не здійснив порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі № 520/2488/25, зазначивши виключно про однотипність справ, не з`ясував ознаки тотожності між позовними вимогами у цих справах. 
Відсутність аналізу предметів і підстав розгляду у справах вказує на передчасність вирішення процесуального питання про відмову у відкритті провадження в частині позовних вимог.
Колегія суддів зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За викладених обставин, колегія суддів вважає передчасним та необґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Таким чином, колегія суддів вважає передчасним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження, у зв`язку з чим ухвала суду на підставі ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 308, 312, 315, 317, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025 по справі № 520/25545/25  скасувати.
Прийняти нову постанову, якою адміністративну справу № 520/25545/25 направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	Я.В. П`янова    А.О. Бегунц   	
Повний текст постанови складено  14.11.2025 року