Номер провадження: 33/813/1887/25
Номер справи місцевого суду: 522/12164/25 
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       06.10.2025 року                                                                 м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Пересипка Д.В. особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Тищенка Станіслава Юрійовича
розглянувши апеляційну скаргу захисника Тищенка Станіслава Юрійовича
на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2025 року 
встановив:
       Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 12 травня 2025 року о 22 годині 06 хвилин 
ОСОБА_1 керував транспортним засобом – «Audi A6», д/н НОМЕР_1 , у м. Одесі, по вулиці Рішельєвській, біля будинку №44/46, із ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився.
В апеляційній скарзі захисник Тищенко С.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2025 року та ухвалити нове рішення, яким закрити провадження у справі за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу правопорушення. 
За доводами апеляційної скарги суд неповно та однобічно дослідив докази у справі, зокрема не врахував, що пояснення надані в судовому засіданні поліцейським 
Киртокою О.Ю. не узгоджуються з відеозаписом, що міститься у справі, яким зафіксовано, 
що правоохоронець неодноразово просив ОСОБА_1 «дихнути», ставив йому уточнюючі запитання, поліцейський зазначав, що хотів зрозуміти чи наявні ознаки сп`яніння, тим самим фактично демонстрував відсутність впевненості у наявності таких ознак. Крім того, на відеозаписі зафіксовано, як поліцейський висловлювався на адресу водія, тим самим принижуючи його честь та гідність. Посилаючись на відеозапис, захисник зазначає, що ОСОБА_1 неодноразово висловлював згоду на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак поліцейський затягував вирішення цього питання та тягнув час. Крім того, відмова визнається тоді, коли є чітка пропозиція пройти огляд і це підтверджується належними доказами (відео, направленням, підписом у протоколі), однак якщо направлення не було складене й вручено, тому з юридичної точки зору відсутня відмова, оскільки немає чітко зафіксованого обов`язку особи пройти огляд. Сам по собі відеозапис не підтверджує відмову від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, а свідчить лише про сумнівну процедуру дій правоохоронців та їхню орієнтацію на складання протоколу «понад будь-які обставини». Звертає увагу також і на те, що у даному випадку були відсутні належні правові підстави для зупинки транспортного засобу, оскільки в судовому засіданні поліцейський повідомив, що причиною зупинки слугувало «виляння автомобілю» та зупинка не зелений сигнал світлофору, натомість у протоколі зазначено іншу причину – пошкодження автомобілі. Наявність таких протирічь свідчить про відсутність правових підстав для зупинки автомобіля, які передбачені ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Суд першої інстанції не надав правової оцінки тому, що стороною захисту ініціювалися питання про оскарження дій поліцейських у судовому та позасудовому порядку.
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Тищенко С.Ю. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги. 
Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Тищенка С.Ю. за доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.
Із тексту апеляційної скарги убачається, що захисником не заперечується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у часі та місці, зафіксованому у протоколі про адміністративне правопорушення, як і те, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру). Не заперечує захисник і ту обставину, складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 фіксувалося правоохоронцями за допомогою технічного засобу фіксації, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, ці обставини апеляційним судом не перевіряються. 
Як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги захисник посилається на те, що: ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я; правоохоронцями не було вручено направлення з метою проходження водієм огляду на стан сп`яніння; транспортний засіб зупинено поліцейськими за відсутності законних правових підстав; поведінка правоохоронців на місці події не відповідала засадам законності. 
Переглядаючи справу про адміністративне правопорушення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є: по-перше, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; по-друге, передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; по-третє відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України N 1306 від 10.10.2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (ч. 2 ст. 266 КУпАП).
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП).
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 266 КУпАП).
Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджено Постановою КМУ від 17.12.2008 року N 1103 (далі Порядок).
Пунктом 6 Порядку передбачено, що водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Згідно із пунктом 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Також порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, регламентовано розділом II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року N 1452/735 (далі -Інструкція).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я) (п. 7 розділу I Інструкції).
Наведені вище вимоги законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення були дотримані.
Поняття доказів та джерела їх отримання, визначені ст. 251 КУпАП, зокрема, до таких джерел законодавець відносить протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, відеозапис, інші документи.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 
ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, направленням на огляд, поясненнями поліцейського ОСОБА_2 та відеозаписами, долученими поліцейськими до матеріалів справи. 
З такими висновками суду, апеляційний суд погоджується, з огляду на таке.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №328704 від 12 травня 2025 року, складеного відносно ОСОБА_1 , правоохоронцями зафіксовано, що: «12 травня 2025 року о 22:06 м. Одеса, вул. Рішельєвська, 44/46, водій керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка не відповідає дійсності. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР».
Від підписання зазначеного вище протоколу, отримання його копії, а також надання письмових пояснень ОСОБА_1 відмовився, про що відповідно до ч.3 ст. 256 КУпАП, поліцейським зроблено відповідні записи.
З відеозапису, долученого до матеріалів справи убачається, що правоохоронцями зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з яким у поліцейського виникла підозра щодо ймовірного вживання водієм алкогольних напоїв, на що ОСОБА_1 заперечував, надавши пояснення про те, що випивав алкоголь позавчора. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу (алкотестеру), ОСОБА_1 неодноразово відмовився, посилаючись на відсутність довіри до результатів цього приладу. Водночас, ОСОБА_1 зазначив, що не відмовляється та готовий проїхати до медичного закладу з метою проходження відповідного огляду у зв`язку з чим поліцейський розпочав складати направлення водія на огляд (22:21:12 – час вказаний на відеозаписі). Під час складання правоохоронцем цього документа, ОСОБА_1 відмовився повідомити поліцейському інформацію щодо місця свого проживання, не дивлячись на те, що зазначені відомості підлягають встановленню під час заповнення бланку направлення. У той час, коли поліцейський очікував на отримання інформації щодо місця проживання водія, 
ОСОБА_1 ініціював питання щодо повернення йому посвідчення водія, яке він надав поліцейському, на що останній повідомив, що повернення документу буде залежати від результатів проходження водієм огляду у закладі охорони здоров`я, а до цього моменту повернення документів не є можливим. Поліцейський повідомив водія, що лише після завершення складання направлення, водія буде фізично направлено на огляд, однак 
ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на залишення місці події (22:29:02 - час вказаний на відеозаписі). При цьому, поліцейський попередив ОСОБА_1 , що у цьому разі така поведінка водія буде розцінена, як ухилення від проходження огляду та відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, на що ОСОБА_1 відповів: «складайте протокол» (22:30:50-22:30:56 - час вказаний на відеозаписі). Після залишення місця події, ОСОБА_1 повернувся, вимагаючи повернення йому водійського посвідчення, на що поліцейський повідомив, що цей документ буде вилучено у зв`язку зі складанням відносно водія адміністративних матеріалів та передачею їх у подальшому для розгляду до суду, де вже за результатами розгляду справи буде вирішено питання щодо повернення водієві посвідчення. У подальшому водій повторно залишив місце події, у зв`язку з чим поліцейський, використовуючи засоби відеофіксації, розпочав складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності ОСОБА_1 (22:40:38 – час вказаний на відеозаписі). 
Установивши та зафіксувавши, що водій транспортного засобу, з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у порядку, встановленому законом, поліцейськими підставно складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аргументи захисника про те, що  ОСОБА_1 неодноразово висловлював згоду на проходження огляду у закладі охорони здоров`я, однак поліцейський затягував вирішення цього питання та тягнув час є безпідставними, оскільки з відеозапису убачається, що після того, як водій категорично відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки автомобілю за допомогою спеціалізованого технічного засобу (алкотестеру), водночас погодився на проходження такого огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський перейшов до складання направлення водія на огляд, однак водій відмовився повідомляти адресу місця свого проживання, а згодом взагалі залишив місце події, при цьому ОСОБА_1 був попереджений, що у такому разі стосовно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. 
Апеляційний суд вважає, що у даному конкретному випадку, поліцейський надав належну правову оцінку поведінці водія, дії якого були спрямовані на ухилення від проходження огляду та полягали у не наданні інформації стосовно місця свого проживання, встановлення якої необхідно для заповнення бланку направлення, а також залишення на власний розсуд місця події до завершення складання направлення водія на огляд.
При цьому апеляційний суд зауважує, що у разі дійсної, а не уявної зацікавленості водія у проходженні огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, дії ОСОБА_1 мали б направленні на дотримання міри необхідної поведінки, а не залишення місця події.
Доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не вручено направлення до закладу охорони, не ґрунтуються на вимогах законодавства, оскільки положення профільного законодавства не містять обов`язку поліцейського вручати цей документ (направлення) водієві у письмовій формі з метою проходження ним огляду.
Окрім того, посилання апелянта на те, що водієві не вручалося письмове направлення на огляд у закладі охорони здоров`я, апеляційний суд відхиляє, оскільки у цій справі, водій відмовився від проходження медичного огляду, а тому факт не вручення йому цього документа не спростовує наявність у його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.
Твердження захисника про те, що відеозапис, який міститься у справі не підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, апеляційний суд відхиляє, як такі, що спростовуються матеріалами справи. 
Щодо доводів апелянта про недотримання поліцейськими вимог ст. 35 Закону України "Про національну поліцію", апеляційний суд звертає увагу на таке.
З відеозапису убачається, що підставою зупинки транспортного засобу слугував характер руху транспортного засобу. Під час розгляду справи місцевим судом, поліцейський ОСОБА_2 надав пояснення також про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 зупинився на зелений сигнал світлофору, тобто рухався усупереч вимог ПДР. 
Сама по собі незгода водія із причинами зупинки транспортного засобу або не надання працівниками поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, не звільняє водія від обов`язку, на вимогу правоохоронців, надати документи, перелік яких визначено законом та у разі необхідності пройти огляд на стан сп`яніння.
Посилання захисника на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення причиною зупинки зазначено пошкодження автомобіля, спростовуються змістом цього документа, який не містить відомостей щодо підстав зупинки транспортного засобу. 
Апеляційний суд не надає правову оцінку поведінці поліцейського на місці події, оскільки предметом апеляційного перегляду є вирішення питання щодо наявності (відсутності) у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з недотриманням вимог п.2.5 ПДР, а не правомірність поведінки поліцейського на предмет її відповідності етичним засадам.
Ініціювання стороною захисту питання щодо оскарження дій поліцейських у судовому та позасудовому порядку, не впливає на правильність вирішення судом цієї справи, де межі розгляду справи зводяться до вирішення питання лише (виключно) щодо правомірності дій водія транспортного засобу. 
Іншими доводами апеляційна скарга не обґрунтована.
Отже апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до 
ст. 252КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Порушень судом першої інстанції норм КУпАП під час з`ясування обставин по справі апеляційним судом не встановлено.
За таких обставин, підстав для закриття провадження справи не встановлено, і висновок судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП є вірним.
Підсумовуючи наведене вище апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі за п. 1 ст. 247 КУпАП, з мотивів наведених у скарзі.
Керуючись ст. 294 КУпАП
                                                         постановив:
Апеляційну скаргу захисника Тищенка Станіслава Юрійовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 27 серпня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

               Суддя                                                                                        Ю.П. Лозко