ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7744/25 Справа № 185/8857/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Болдирєва У. М. Суддя у 2-й інстанції - Халаджи О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі:
судді - доповідача Халаджи О. В.
суддів: Агєєва О.В., Космачевської Т.В.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами, у письмовому провадженні у м. Дніпро апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг (суддя першої інстанції Болдирєва У.М.),
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2024 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.10.2020 року у розмірі 59008,47 грн., станом на 26.05.2024 року, а також судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19 жовтня 2020 року, яка виникла станом на 26 травня 2024 року і складається з тіла кредиту у розмірі 47 200 грн.
В іншій частині позову відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» судові витрати на сплату судового збору у розмірі 3028 грн.
Не погодившись з рішенням суду, представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.А. звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Отже, між сторонами було досягнуто згоду щодо всіх істотних умов кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Вказує, що місцевим судом залишено поза увагою той, факт, що в самому мобільному додатку monobanк також містяться Тарифи, а також Тарифи є розміщеними на офіційному сайті Банку.
Наголошує на тому, що суд першої інстанції вирішуючи спір не звернув уваги на наведені у позові обґрунтування позивача про те, що особливістю проекту monobank є укладання договорів в електронній формі та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень. Лише шляхом попереднього погодження з Умовами і правилами надання банківських послуг можливий вхід у головне меню застосунку Monobank та подальше проведення банківських операцій, у тому числі отримання кредиту.
Підписуючи Анкету-заяву боржник приєднався та був ознайомлений з Умовами обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», тарифами за карткою Monobank, таблицею обчислення вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту «Карта monobank», адже підписав Анкету-заяву у якій записані положення про ознайомлення останньої з вищевказаними документами, враховуючи використання інформаційно-телекомунікаційних систем договору.
Зазначає, що судом було неповністю досліджено Анкету-заяву, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку та умови укладеного між сторонами Договору.
Представник АТ «Універсал Банк» - Македон О.В. просив рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Відповідно до частини 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження,з особливостями, встановленими цією главою. 
Згідно ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено,що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами,якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
В даній справі ціна позову становить 59008,47 грн. тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму (3028х30=90840), а тому справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 підписав анкету-заява до Договору про надання банківських послуг, за змістом якої (пункт 3) відповідач просить відкрити на його ім`я поточний рахунок в АТ «Універсал банк» та встановити кредитний ліміт на суму, зазначену в мобільному додатку. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1 відсотка на місяць. Також у пункті 10 анкети-заяви, підписаної відповідачем, зазначено, що позичальник надає згоду на договірне списання банком коштів з його рахунків для погашення грошових зобов`язань перед банком. (а.с.9)
Згідно пункту 1 анкети-заяви, підписаної відповідачем, позичальник погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які розміщені у мобільному додатку, складають договір про надання банківських послуг.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що зарахування до тіла кредиту несплачених процентів є неправомірним, оскільки тіло кредиту - це отримана позичальником сума, а відсотки – це плата за користування кредитними коштами. Відсотки нараховуються саме на залишок тіла кредиту. Позивачем включено до тіла кредиту суму, яка не була отримана позичальником, тому позовні вимоги АТ «Універсал банк» підлягають частковому задоволенню в частині стягнення тіла кредиту у сумі 47 200 грн.
Апеляційний суд не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Із прийняттям Закону України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.
У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Встановлено, що у жовтні 2017 року АТ “Універсал Банк” запустив новий проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank». Після перевірки кредитної історії на платіжних картках монобанк за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт.
Особливістю проекту “Monobank” є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга - переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт.
19 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_1 , підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».
Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вказаних документів, що складають договір та зобов`язався виконувати його умови (п. 2).
Згідно з п. 3 анкети-заяви, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.
Підписанням анкети-заяви ОСОБА_1 засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися ним або банком з використанням електронного цифрового підпису (п. 6).
Згідно з п. 11 заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.
До анкети-заяви банком було долучено витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ “Універсал Банк” при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів.
Згідно довідки про наявність рахунку від 16.01.2025 року ОСОБА_1 було відкрито рахунок та видано кредитну карта № НОМЕР_1 зі строком дії до 07/24 (а.с.83)
Згідно довідки про розмір встановленого кредитного ліміту, 19.10.2020 року, відповідачу було встановлено кредитним ліміт у розмірі 12500,00 грн., який 11.06.2021 року було збільшено до 54800,00 грн., та зменшено 21.112021 року до 47200,00 грн. (а.с.84)
З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач.  має заборгованість за Договором про надання банківських послуг “Monobank” від 19.102020 року станом на 26.05.2024 року у розмірі 59008,47 року.
Позивачем до матеріалів справи було долучено виписку по особовому рахунку відповідача за період 19.10.2020-26.05.2024 роки, з якої вбачається активне користування кредитним коштами, зняття готівки та оплата товарів в магазинах та інше, апеляційний суд наголошує на тому, що місцевий суд не приймаючи дану виписку в якості належного доказу дійшов помилкового висновку про відмову у задоволені позову, оскільки Банк надав докази наявної заборгованості за вказаний період, оскільки факт користування кредитними коштами підтверджується належними доказами.
Встановлено, що кредитний договір між АТ “Універсал Банк” та відповідачем у тому числі анкету-заяву разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які були надані Банком позичальнику через мобільний додаток, було підписано шляхом накладення електронного цифрового підпису відповідача.
У підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях.
Після підписання анкети-заяви у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачці, а у відповідачці виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит.
На підставі укладеного договору відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок.
Банк надав банківську виписку про рух коштів по картковому рахунку  відповідача за договором, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , користувався карткою Банку, знімав готівку, розраховувався нею та часткового погашав заборгованість, тобто своїми діями визнав отримання коштів.
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису.
Прийняті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ “Універсал Банк” виконали своєчасно і повністю, надавши кредиті ресурси в повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Встановлено, що відповідачка користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору.
Відповідач ОСОБА_1 не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ “Універсал Банк”, не довів відсутність заборгованості, крім того відповідачем даний кредитний договір у судовому порядку недійсним не визнавався.
Таким чином, враховуючи викладене, позовні вимоги АТ “Універсал Банк” про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг “Monobank” від 19.10.2020 року, що утворилася станом на 26.05.2024 року, у розмірі 59008,47 грн. є обґрунтованими
За таких обставин, враховуючи вищевикладене апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог АТ « Універсал Банк
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат
За подання позовної заяви банк сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн., 
Крім того, з матеріалів справи вбачається, що при поданні апеляційної скарги Банком не було сплачено судовий збір, а апеляційним судом скаргу не було залишено без руху для його сплати, а тому апеляційний суд вважає, що сума не сплаченого судового збору за апеляційне оскарження рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня у розмірі 3633,60 грн., підлягає стягненню з АТ «Універсал Банк» на користь Дніпровського апеляційного суду.
Та враховуючи, що позов задоволено повністю, сума сплаченого Банком збору за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 3633,60 грн.
Керуючись ст. 141,374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2025 року скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19 жовтня 2020 року, яка виникла станом на 26 травня 2024 року і складається з тіла кредиту у розмірі 59008,47 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» судові витрати на сплату судового збору у 6661,60.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал банк» на користь Дніпровського апеляційного суду судовий збір у розмірі 3633,60 грн. за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді:                                                                                        О.В. Халаджи

О.В Агєєв

Т.В. Космачевська