ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 р. 	Справа № 520/9502/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Подобайло З.Г. ,
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської митниці на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.07.25  по справі № 520/9502/25
за позовом                Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВАСФЕРА»  
до                Харківської митниці                        
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,
ВСТАНОВИВ:
Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВАСФЕРА" звернувся до  Харківського окружного адміністративного суду  з  адміністративним позовом до Харківської митниці, в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000638/2 від 11.11.2024 та картку відмови № UA807200/2024/000771 від 11.11.2024. 
- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАСФЕРА" витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 5988,28 грн та витрати на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 20000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що правильно визначив митну вартість предмету імпорту - трикотажне полотно поперечно в`язане, виготовлено з синтетичних волокон 100% поліестер, пофарбоване в різні кольори, за основним методом (ціною договору). Вказував, що всі документи складені належно та повно підтверджували митну вартість товару, заперечував правомірність виникнення підстав для сумнівів у правильності розрахунків. Наголошував на відсутності підстав для збільшення митної вартості товару.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправними та скасовано рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000638/2 від 11.11.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000771 від 11.11.2024. 
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАСФЕРА" витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 5988,28 грн. 28 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.
Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАСФЕРА" частину витрат на професійну правничу допомогу у фіксованому розмірі 7000,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці.
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем Харківською митницею подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідіність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що під час здійснення співробітником підрозділу митного оформлення митного контролю ЕМД №24UA807200016590U8 від 11.11.2024 спрацювали ризики, згенеровані автоматизованою системою аналізу та управління ризиками щодо можливого заниження митної вартості товарів, зокрема за кодом 105-2 (Контроль правильності визначення митної вартості) та 106-2 (витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів). З цього слідує, що у Харківської митниці виникли обґрунтовані підстави для більш детального аналізу умов зовнішньоекономічної операції щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості. За результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного контролю та митного оформлення виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Харківською митницею не запитувались зайві документи, а лише ті, що можуть містити числове значення необхідне для обрахунку ціни. Як наслідок, митницею прийнято рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди), та керуючись статтями ст.ст. 54, 55, 57-63 МКУ прийнято рішення про коригування митної вартості оцінюваного товару від 11.11.2024 №UA807000/2024/000628/2 за другорядним методом (резервним ст. 64 МКУ). Харківська митниця зазначила у вказаному рішенні, які саме документи та в чому містять розбіжності та дані, що унеможливлюють митне оформлення товару за ціною договору. Оскільки заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, відтак рішення про коригування митної вартості є правомірним. Також зазначає, що судом першої інстанції неправомірно стягнуто витрати зі сплати судового збору у розмірі 5988,28 грн. 
Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу зазначено, що декларантом надано вичерпний перелік документів відповідно до норм Митного кодексу України щодо документального підтвердження складових частин заявленої митної вартості оцінюваного товару за ціною угоди та методу її визначення, на підставі яких можливо визначити всі складові митної вартості оцінюваних товарів за ціною угоди.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено, що 09.02.2023 між RAJHANS TRADING FZCO (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НОВАСФЕРА» (Покупець) укладено контракт № RTF20230209. 
Між RAJHANS TRADING FZCO та ТОВ «НОВАСФЕРА» укладено додаткову угоду до Контракту № б/н від 28.12.2023, в якій Сторони дійшли згоди продовжити дію контракту до 31.12.2026. 
15.08.2024  RAJHANS TRADING FZCO та ТОВ «НОВАСФЕРА» уклали додаткову угоду до Контракту № б/н, в якій внесли зміни до статті 13 Контракту в частині зміни адреси Покупця.
Між RAJHANS TRADING FZCO та ТОВ «НОВАСФЕРА» 12.09.2024 укладено додаткову угоду до Контракту № б/н, в якій Сторони домовилися доповнити статтю 3 Контракту щодо розширення кола вантажовідправників по Контракту.
Пунктом 1.1. статті 1 Контракту визначено: "Продавець зобов`язується продати, а Покупець зобов`язується купити товар в кількості, асортименті і по цінам, вказаним в інвойсах (іменований надалі – "Товар"), які є невід`ємною частиною цього Контракту".
Пунктом 2.1 статті 2 Контракту встановлено: "Сторони погодили, що кількість Товару має бути зазначена в інвойсах". 
Відповідно до пункту 3.1. статті 3 Контракту: "Продавець зобов`язується доставити Товар Покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі". 
Статтею 4 Контракту визначено: "4.1. Загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, які є невід`ємною частиною Контракту.  4.2. Валюта контракту - Долар США.  4.3. Валюта платежу вказується в інвойсі. 4.4. Ціна товару вказується в інвойсі". 
У відповідності до п. 5.1. ст. 5 Контракту: "Покупець повинен здійснити платіж протягом 60 календарних днів з моменту поставки Товару або якщо інвойсом визначена передоплата, то протягом 90 днів від дати виставлення інвойсу".
11.11.2024 позивачем подано до відповідача електронну митну декларацію, яка прийнята митним органом з присвоєнням їй номера № 24UA807200016590U8, для митного оформлення (випуску) товарів, які поставлено згідно Контракту. 
На підтвердження заявленої в цій митній декларації інформації, зокрема, митної вартості товару, яка становить 25223,77 доларів США, разом із декларацією подано наступні документи: 
1. Пакувальний лист (Packing list) № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024; 
2.Рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024; 
3. Коносамент (Bill of lading) № WMSS24073854 від 15.08.2024; 
4. Автотранспортна накладна CMR № 328 від 04.11.2024; 
5. Декларацiя про походження товару (Declaration of origin) № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024; 
6. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № б/н від 07.11.2024; 
7. Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією № 20-20/11-2024 від 06.11.2024; 
8. Розрахунок ціни (калькуляція собівартості) № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 (з перекладом); 
9. Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № RTF20230209 від 09.02.2023; 
10. Додаткова угода № б/н від 28.12.2023; 
11. Додаткова угода № б/н від 15.08.2024; 
12. Додаткова угода № б/н від 12.09.2024 року; 
13. Видаткова накладна № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 (з перекладом).
14. Відвантажувальна специфікація № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 (з перекладом); 
15. Звіт про зважування № 428374 від 05.11.2024; 
16. Комерційна пропозиція № RAJHANS20230127 від 27.01.2023 (з перекладом); 
17. Лист № 11/01-1 від 01.11.2024  з інформацією від ТОВ «НОВАСФЕРА», що страхування вантажу не здійснювалося; 
18. Лист № 11/01-2 від 01.11.2024  з інформацією від ТОВ «НОВАСФЕРА», що вантаж не підлягає процедурі ліцензування; 
19. Лист № RAJHANS240815-1/1 від 15.08.2024 від продавця про те, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару (з перекладом); 
20. Лист № RAJHANS240815-1/2 від 15.08.2024 від продавця про те, що страхування вантажу не здійснювалося (з перекладом); 
21. Лист № RAJHANS240815-1/3 від 15.08.2024 від продавця про те, що ніяких платежів від третіх осіб не було отримано (з перекладом); 
22. Лист № RAJHANS240815-1/4 від 15.08.2024 від продавця про те, що посередницькі послуги не залучалися (з перекладом); 
23. Лист № RAJHANS240815-1/5 від 15.08.2024 від продавця про те, що ліцензування товару не передбачено (з перекладом); 
24. Прейскурант (прайс-лист) № RAJHANS20240618/018 від 18.06.2024 (з перекладом); 
25. Якісний опис № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 (з перекладом). Копії вказаних вище документів надаються у додатках до цієї позовної заяви. 
11.11.2024 відповідачем направлено повідомлення позивачу № 482232, в якому зазначено: "В зв`язку з надходженням до ВАКМВ УКАМП запиту з ПМО щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару № 1 в зв`язку з недостатністю документів для визначення складових митної вартості товарів, спрацюванням АСАУР (Порядок здійснення аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476) У відповідності до вимог п.5 ст.55 та п.4 ст.57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Відповідно до вимог статей 52, 58 МКУ декларант або уповноважена ним особа зобов`язані подати митному органу достовірні відомості, що документально підтверджують відсутність: 1) обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) умов або застережень щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) умов, за якими частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем надходить прямо чи опосередковано продавцеві; 4) відносин пов`язаності між продавцем та покупцем, які вплинули на ціну оцінюваних товарів; На виконання вимог статті 54 МКУ та відповідно до вимог статті 53 МКУ в зв`язку з тим, що документи, зазначені у частині другій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 2) виписку з бухгалтерської документації; 3) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 4) каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ); 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (бажано ДП Держзовнішінформ або ДП Укрпромзовнішекспертиза) з урахуванням Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом ДМС України від 01.07.2021 № 476; 7) Транспортно-експедиційні рахунки, заявки перевезення, договори тощо. В зв`язку із спрацюванням профілю ризику АСАУР "Інспектор2006" пропонується надання інформації про митне оформлення ідентичних або подібних товарів. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару". 
Того ж дня 11.11.2024 відповідачем направлено наступне повідомлення позивачу №482247, в якому зазначено: "З метою обміну наявної в митному органі інформації, повідомляю, що згідно програмного комплексу АСМО Інспектор та ЄАІС Держмитслужби України, цінова інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях складає: товар 1) 3,97 $/кг. Прошу Вас повідомити: про надання додаткових документів протягом терміну визначеному в частині 3 статті 53 МКУ, або про відмову (неможливість) в наданні зазначених додаткових документів протягом зазначеного терміну". 
11.11.2024 позивачем надано наступні відповіді на повідомлення відповідача, в яких позивач зазначив: 
- у відповіді № 11/11/24-1 - щодо надання рахунків про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту) - вказано, що у відношенні товару відвантаженого по інвойсу №RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 року посередницькі послуги не залучалися, що підтверджується також вже наявним у відповідача листом продавця №RAJHANS240815-1/4 від 15.08.2024 на підтвердження цього факту. .
- у відповіді № 11/11/24-2 – щодо надання виписки з бухгалтерської документації – вказано, що пунктом 5 Контракту №RTF20230209 від 09.02.2023 встановлено, що покупець повинен здійснити платіж протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару або якщо інвойсом визначена передоплата, то протягом 90 днів від дати виставлення інвойсу. Рахунком-фактурою (інвойсом) №RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 передоплату не визначено. Тобто, сторони домовилися, що покупець повинен здійснити платіж протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. На момент митного оформлення оплата за партію оцінюваного товару не була здійснена. Отже, рахунок сплачено не було, виписка з бухгалтерської документації відсутня, а тому відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 53 МК України надання ТОВ "НОВАСФЕРА" виписки з бухгалтерської документації не вимагається .
- у відповіді № 11/11/24-3 – повідомлено, що Ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, не укладалися.
- у відповіді № 11/11/24-4 – щодо надання каталогів, специфікацій, загальних справжніх прейскурантів (прайс-листів) виробника товару-вказано, що прайс-лист №RAJHANS20240618/018 від 18.06.2024 ТОВ "НОВАСФЕРА" подано разом із митною декларацією №24UA807200016590U8 та вже знаходиться у Відповідача. 
- у відповіді № 11/11/24-5 - щодо надання копії митної декларації країни відправлення з перекладом (згідно ст. 254 МКУ) -  акцентовано увагу на тому, що ТОВ "НОВАСФЕРА" разом із митною декларацією №24UA807200016590U8 подано Відповідачу усі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст.53 МК України, так і додаткові документи за ч. ч. 3,4 ст.53 МК України.
- у відповіді № 11/11/24-6 - вказано що висновок експерта № 20-20/11-2024 від 06.11.2024 подано разом з митною декларацією №24UA807200016590U8 та також вже знаходиться у Відповідача. 
- у відповіді № 11/11/24-7 - щодо надання транспортно-експедиційних рахунків, заявок перевезення, договорів тощо - вказано що відповідно до п. 3.1. ст. 3 Контракту № RTF20230209 від 09.02.2023 встановлено, що продавець зобов`язується доставити товар покупцю на умовах поставки Інкотермс 2020, які зазначені в інвойсі. У Commercial invoice (рахунку-фактурі) №RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 року визначено умову поставки СРТ Kharkiv, Ukraine. Згідно з правилами Інкотермс 2020: CPT означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Тобто сторони домовились, що витрати на транспортування вже включені у вартість товару. Отже, враховуючи, що витрати на транспортування включені у вартість товару надання ТОВ "НОВАСФЕРА" транспортно-експедиційних рахунків, заявок перевезення, договорів, тощо не вимагається. 
- у відповіді № 11/11/24-8 – стосовно цінової інформації щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях товару - вказано, що ТОВ "НОВАСФЕРА" разом із митною декларацією №24UA807200016590U8 Відповідачу вже подано всі необхідні та наявні документи, як за основним переліком на підтвердження митної вартості товару за ч. 2 ст. 53 МК України, так і додаткові документи за ч.ч. 3, 4 ст. 53 МК України, якими повністю підтверджено правильність визначення митної вартості товару декларантом. Спрацювання ризиків АСАУР та наявність в ЄАІС іншої цінової інформації про ідентичні або подібні товари не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Подані ТОВ "НОВАСФЕРА" документи є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації, а тому застосуванню підлягає перший метод визначення митної вартості товару. 
11.11.2024 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000638/2, в якому вказано наступне: "У відповідності до вимог пункту 5 статті 55 та пункту 4 статті 57 Митного кодексу України проведена процедура консультації між митним органом та декларантом з метою обміну наявної у кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Результати проведеної консультації наведено у електронному повідомленні, направленим декларанту.
В обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі вимог ст.ст.: 54, 55, 57, 58-63 Митного кодексу України Відповідачем зазначено: 
1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 МКУ, в зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені в повній мірі документально а також в зв`язку з тим, що документи подані декларантом та зазначені у частині другій статті 53 МКУ, містять розбіжності які мають вплив на правильність визначення митної вартості та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (зокрема: - наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству; - у калькуляції RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 не наведено вартість експедиційних витрат, які мали б бути включені з причини складного логістичного маршруту; - в графі 3 CMR №328 відсутня інформація про місце розвантаження, у графі 22 відсутній підпис відправника. - декларантом не надана митна декларація країни відправлення , відповідно до вимог п.3.2. Контракту №RTF20230209 від 09.02.2023, (в якій міститься інформація щодо, контрагентів, вагові характеристики, умови поставки товару, товаросупровідни документи а також саме головне вартість товару. Всі ці значення впливають на як на підтвердження митної вартості товару а також її спростування); - відсутні каталоги, специфікації, загальні прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; -наданий до митного оформлення лист №RAJHANS20240618/018 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "Новасфера" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців; - відсутні банківські/платіжні документи, що підтверджують факт оплати морського перевезення згідно коносаменту WMSS24073854; - наданий до митного оформлення Висновок експерта від 06.11.2024 № 20- 20/11-2024 взято митницею до уваги, але він не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товарів, через невідповідність вимогам ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 "Загальні засади оцінки майна та майнових прав", затвержений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами; - відсутні документи, що надаються для підтвердження витрат на транспортування згідно ст. 53 МКУ та Наказу МФУ від 24.05.2012 №599, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, а саме: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; а також в зв`язку з ненаданням декларантом всіх витребуваних додаткових документів, передбачених п.3 ст.53 МКУ. 
2) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на ідентичні товари; 
3) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація щодо угод на подібні товари; 
4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 
5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару:- на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. 
З метою забезпечення повноти оподаткування проведено аналіз баз даних АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби України та встановлено, що рівень митної вартості подібних оформлених товарів у максимально наближений до митного оформлення час становить: товар 1) 3,97 $/кг. Враховуючи вищезазначене, митну вартість даного товару скориговано до цього рівня. Джерелом інформації для даного Рішення по товарам є наявна у митного органу цінова інформація щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях: товари 1) №UA500100/2024/10607 (24UA500100010607U9) від 27.08.2024 (тов.1), код товару згідно з УКТ ЗЕД 6006320090, країна походження CN (Китай), однаковими умовами поставки СРТ, однаковим виробником товару NOVINO TRADING LTD. При прийнятті даного Рішення застосовані Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476. Коригування митної вартості здійснено за другорядним методом (резервний метод) у відповідності до статті 64 МКУ. Розрахунок митної вартості складає: товари 1) 3,97 $/кг…"
Відповідачем також прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000771 від 11.11.2024.
Через винесення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807200/2024/000771 від 11.11.2024 та рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000638/2 від 11.11.2024, позивач подав нову митну декларацію ІМ 40 ДЕ №24UA807200016619U0 від 11.11.2024. 
Позивачем визначено митну вартість товару згідно інвойсу №RAJHANS240815-1 від 15.08.2024, яка становить 25223,77 доларів США (графа 22 митної декларації №24UA807200016590U8). 
Суми платежів, нараховані за митною вартістю згідно інвойсу № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 склали 83335,70 грн (вид 020 - мито) та 225006,40 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В "Подробиці розрахунків" митної декларації № 24UA807200016590U8. 
Суми платежів, нараховані за митною вартістю, визначеною Відповідачем, склали 163648,25 грн (вид 020 – мито) та 441850,27 грн (вид 028 - ПДВ), що вказано у графі В "Подробиці розрахунків" нової митної декларації ІМ 40 ДЕ № 24UA807200016619U0. 
Різниця між сумами платежів, нарахованими за митною вартістю згідно інвойсу №RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 (83335,70 + 225006,40 = 308 342,10 грн) та сумами платежів, нарахованими за митною вартістю, визначеною Відповідачем (163648,25 + 441850,27 = 605498,52 грн) склала 605498,52 – 308342,10 = 297156,42 гривень. Таким чином, у зв`язку із зазначими діями відповідача, позивачем здійснено переплату мита та податку на додану вартість у загальному розмірі 297156,42 гривень.
Не погоджуючись із прийнятим Митним органом рішенням про коригування  митної вартості товару та карткою відмови в прийнятті митної декларації, позивач звернувся з позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обгрунтованості.
Колегія суддів погоджується з  висновком суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування рішення Харківської митниці про коригування митної вартості товарів №UA807000/2024/000638/2 від 11.11.2024 та картку відмови №UA807200/2024/000771 від 11.11.2024, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України (далі МК України).
Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частини 1 статті 246 Митного кодексу України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
Відповідно до частини 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною 6 статті 264 Митного кодексу України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За змістом частини 1 статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Згідно з частинами 1-3 статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Стаття 53 Митного кодексу України містить вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Згідно з положеннями статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Отже, митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, які зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта.
Ненадання витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Аналогічні висновки містять постанови Верховного Суду від 05.03.2019 по справі №815/143/17, від 09.04.2019 по справі №825/1575/17.
У постанові від 19.02.2019 у справі №805/2713/16-а Верховний Суд зазначив, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, щодо порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби України та Автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор", та наявністю у митного органу інформації, що задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДМСУ раніше, суд зазначає, що інформація в автоматизованій системі митного оформлення та спрацювання ризиків є рекомендацією, обов`язковою до виконання, посадовій особі митного органу більш ретельно опрацювати подані до митного контролю та митного оформлення документи.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 МК України перевірка документів та відомостей, які подаються митному органу під час переміщення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені МК України.
Згідно з вимогами п.2 ч .2 ст. 52 МК України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право упевнюватися в достовірності або точності будь - якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості та письмово запитувати у декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 МК України додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.
Матеріалами справи підтверджено про надання позивачем розширеного пакету документів для підтвердження правильності та достовірності визначення ним митної вартості задекларованих товарів.
Також, матеріалами справи підтверджено, що при прийнятті митницею рішень про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці цінову інформацію, що міститься в ціновій базі Єдиній автоматизованій інформаційній системі Держмитслужби України та Автоматизованій системі митного оформлення "Інспектор".
Застосування митницею ціни за відомостями спеціалізованої бази даних Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби України та Автоматизованої системи митного оформлення "Інспектор" колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки самі по собі відомості згаданої системи не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність товарів. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару.
Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений в постанові Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 520/10381/2020.
Щодо доводів відповідача на те, що наявні рішення про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству, а саме у митних органів наявна цінова інформація на ідентичний та подібний товар, зокрема, того ж самого виробника, слід зазначити, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 25.02.2021 у справі №810/3295/17.
При цьому, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами.
Також, у спірному рішенні № UA807200/2024/000771 від 11.11.2024 зазначено: наданий до митного оформлення лист №RAJHANS20240618/018 є по суті офертою для конкретного покупця, тобто виданий продавцем безпосередньо ТОВ "Новасфера" та не відображає "дійсну вартість" у розумінні ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року. Так відповідно до ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю, під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеним законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуги, який адресований невизначеному колу покупців".
Аналогічне з змістом посилання міститься  у спірних рішеннях №UA807200/2024/000496 від 25.06.2024, № UA807000/2024/000419/2 від 26.06.2024 року, №UA807000/2024/000428/2 від 01.07.2024.
Слід зазначити, що такі документи як каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.
Таким чином, відомості, наведені у вказаних документах виробника товару, не мають імперативного характеру, а отже, у разі їх наявності, можуть прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації (постанова Верховного Суду від 27.01.2022  у справі №810/3667/15).
Щодо доводів митниці, що надані прайс-листи не можна вважати прайс-листами, адже вони містять інформацію тільки стосовно позиції, не підтверджено жодним нормативно-правовим документом, адже відсутні законодавчі вимоги до форми та змісту таких документів, як прайс-лист, колегія суддів зазначає наступне:
Верховним Судом у постанові від 08.12.2022 у справі № 420/2792/19 зроблено висновок, що прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. При цьому, прайс-лист є документом довільної форми й чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту прайс-листів, які можуть оформлюватись не лише виробником товару, а й продавцем у довільній формі на власний розсуд; наявність же чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), зокрема, інформації щодо умов поставки, лише сама по собі не може свідчити про заниження митної вартості товарів.
Отже, прайс-листи є документами довільної форми, чинне законодавство не встановлює вимог до змісту та форми прайс-листів, а тому посилання відповідача на недоліки наданих позивачем прайс-листів на підставі здійснення дослідження загальносвітової практики не є належним обґрунтуванням коригування митної вартості, жодним нормативним джерелом з боку відповідача не підтверджено та ґрунтується виключно на його суб`єктивних припущеннях.
У постанові від 02.06.2022 у справі №460/2674/20 Верховний Суд дійшов наступних висновків: "60. Щодо доводів митниці про те, що долучений декларантом документ прейскурант (прайс-лист) виробника товарів складений не для широкого осіб та не містить терміну дії, у зв`язку з чим витребував додаткові документи, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив, з огляду на наступне: термін дії прайс-листа не є обов`язковим реквізитом такого виду документу, а тому може у ньому не зазначатися; продавець самостійно визначає ціни для своїх контрагентів, що є однією з базових основ забезпечення свободи підприємницької діяльності. 61. Разом з тим, суд касаційної інстанції звертає увагу на постанову від 23 жовтня 2020 року у справі № 810/690/17 де Верховний Суд вказує, що прайс-лист: по-перше, не є основним документом відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, який підтверджує митну вартість товарів, по-друге, прайс-лист - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців, по-третє, жодний нормативний акт, зокрема міжнародний, не встановлює вимоги до форми та змісту прайс-листів. Тобто прайс-лист є документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей як на підставу для коригування митної вартості товару".
Таким чином, прайс-лист є додатковим (не підтверджуючим митну вартість) документом довільної форми, а тому митний орган не може посилатися на неповноту чи обмеженість його відомостей, як на підставу для коригування митної вартості товару.
Отже, доводи відповідача про "недоліки" прайс-листів до митних декларацій є необґрунтованими та не підтвердженими жодними нормативно-правовими документами чи встановленими чинним законодавством нормами, надані прайс-листи містить достатню цінову інформацію про товар.
Щодо доводів відповідача про відсутність експортної митної декларації, колегія суддів зазначає, що декларація країни відправлення (експортна декларація) не є документом, що підтверджує митну вартість товару або її складові у розумінні частини другої статті 53 МК України, тому не надання такої декларації до митного оформлення не може призводити до сумнівів у заявленій декларантом митної вартості, а також не свідчить про неможливість ідентифікації митної декларації з певної партією товару, не впливає на числові значення складових митної вартості.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 02 березня 2018 року в справі № 804/2997/17.
Щодо посилань відповідача на відсутність транспортного договору щодо морського перевезення згідно коносаменту WMSS24073854, слід зазначити, що пунктом 6 ч. 2 ст. 53 МК України передбачено, що серед документів на підтвердження митної вартості товару надаються також: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.
Дане положення містить застереження: транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, на підтвердження митної вартості товару надаються, але виключно в тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару.
З матеріалів справи встановлено, що витрати на транспортування/витрати, пов`язані з транспортуванням, вже включені в ціну товару (це будь-які вантажно-розвантажувальні роботи, перевезення, простої). При цьому, сторони за Контрактом повністю узгодили умови поставки, за якими Продавець взяв на себе всі витрати, які пов`язані з транспортуванням відповідного товару та вони вже включені до вартості товару.
Відповідачу одночасно з митною декларацією надавався лист продавця №RAJHANS240815-1/1 від 15.08.2024 на підтвердження того факту, що вартість перевезення, логістика, вантажно-розвантажувальні роботи включені в ціну товару.
Відповідно до правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати, поставка товарів на умовах СРТ (фрахт/перевезення оплачені до (... назва місця призначення)) означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення. Це означає, що покупець приймає на себе всі ризики та будь-які інші витрати, що можуть виникнути після здійснення поставки товару у вищезазначений спосіб.
Таким чином, відповідно до умов поставки СРТ, витрати щодо транспортування товару покладаються на продавця".
Також, вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, зазначеним у постанові від 23.03.2020 у справі №804/4905/15, а саме: "Вимоги відповідача щодо надання документів відповідно до пункту 2.6 статті 53 Митного кодексу України, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів до кордону України є безпідставними, оскільки за умовами поставки витрати на транспортування включені у вартість товару та покладені на продавця. Крім того,  згідно з ч. 4 статті 58 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, а не перевіряється митним органом порядок формування ціни на товар продавцем".
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, за умовами поставки СРТ витрати на транспортування вже включені у вартість товару, тому, зважаючи на положення п. 6 ч.2 ст. 53 МК України, вимога відповідача надати перевізні, транспортні документи є необґрунтованою, а тому ненадання документів, які відповідно до підстав та умов за ст. 53 МК України надаватися не повинні, не  є підставою для коригування митної вартості товарів.
Щодо посилань відповідача у спірному рішенні № UA807000/2024/000638/2 від 11.11.2024: "в графі 3 CMR №328 відсутня інформація про місце розвантаження, у графі 22 відсутній підпис відправника" колегія суддів зазначає наступне.
Верховний суд у постанові від 20.06.2023 у справі №1.380.2019.006247 вказав, що основним документом, що регулює міжнародні автомобільні перевезення вантажів, є Конвенція про  Договір міжнародного дорожнього  перевезення  вантажів.  CMR  -  це  міжнародна  товарно-транспортна накладна,   це   бланк,   що   само копіюється,   форма   якого   не   уніфікована   і   в різних  країнах  може  суттєво  відрізнятися.  
Отже, наявність або відсутність певної інформації в автотранспортній накладній (CMR) не впливає на визначення митної вартості товарів.
Відповідно до статті 4 Конвенції договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Відсутність, неправильність чи утрата вантажної накладної не впливають на існування та чинність договору перевезення, до якого й у цьому випадку застосовуються положення цієї Конвенції. 
Автотранспортна накладна CMR виписується для підтвердження укладення договору перевезення, який визначає відповідальність відправника, перевізника та одержувача товару. 
Таким чином, автотранспортна накладна може бути джерелом відомостей про кількість вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування (ч.2 ст.191 МК України), про автотранспортний засіб комерційного призначення, що перевозить товари (ч.2 ст.221 МК України). 
Відповідно до п. 6 ч. 2. ст. 53 МК України передбачено, що транспортні (перевізні) документи є документами, які підтверджують митну вартість товарів, але у тому випадку, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару. В межах даних правовідносин, за умовами поставки CPT витрати на транспортування вже включені у вартість товару (що також підтверджено наданими Контрактом, інвойсом № RAJHANS240815-1 від 15.08.2024 та ін. документами). 
У постанові  Верховного Суду  від  28.02.2024  по справі  №815/1460/18 вказано, що  наявність  певних  незначних  недоліків  (технічних помилок,  розбіжностей)  у  первинних  документах,  наданих  на  підтвердження митної  вартості  товару,  не  повинно  розцінюватися  як  обставина,  яка виключає  можливість  врахування  таких  документів  для  митного оформлення  товарів  та  не  є  підставою  для  висновку  про  недостовірність усієї  інформації,  що  у  них  міститься,  якщо  за  результатами  дослідження інших  даних  (сукупності  решти  відомостей,  що  викладені  в  документах)  та доказів  можна  достовірно  визначити  митну  вартість  товару».  
Таким чином, автотранспортна накладна CMR № 328 від 04.11.2024  не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, отже будь-які недоліки автотранспортної накладної, допущені перевізником, не можуть бути підставою для визначення іншої митної вартості товару.
Щодо посилання відповідача на те, що висновок експерта від 06.11.2024 № 20-21/11-2024 не може слугувати підставою для підтвердження заявленої митної вартості товару, оскільки не відповідає вимогам ст. 12 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" від 12.07.2001 № 2658-ІІІ зі змінами та пп. 56-60 Національного стандарту №1 "Засади оцінки майна та майнових прав", затверджений Постановою КМУ від 10.09.2003 №1440 зі змінами, колегія суддів зазначає наступне.
Відомості щодо ціни, що фактично сплачена або підлягає сплаті за імортовані позивачем товари, встановлюється не у звітах про оцінку майна, а безпосередньо в інвойсах. При цьому, посадові особи митного органу не є експертами чи спеціалістами у відповідній сфері та повинні діяти в межах своїх посадових інструкцій та рекомендацій. Митним органом вказано, що наданий висновок підготовлений з порушенням, однак останній не має повноважент виявляти "порушення" у звіті з оцінки майна. 
Правова позиція щодо незаконності коригування митної вартості на підставі такого додаткового документа, як звіт про оцінку майна, який митну вартість не підтверджує, викладена у постановах Верховного Суду від 09 листопада 2022 року у справі №820/585/17, від 12 квітня 2023 року у справі № 826/7411/15, від 25 серпня 2023 року у справі № 810/693/17, від 25 серпня 2023 року у справі № 826/3098/16.
Отже, надані позивачем відповідачу висновки експерта не є документом, що підтверджує митну вартість у розумінні ч. 2 ст. 53 МК України, а є додатковим документом на підтвердження відсутності заниження рівня митної вартості товару, оскільки ціна, вказана в інвойсах, відповідає ринковій вартості товару.
Щодо ненадання позивачем при митному оформленні інформації стосовно ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані, та даних відносно витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України, колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 62 МК України визначено, що у разі якщо оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортні товари продаються (відчужуються) на митній території України у незмінному стані, для визначення митної вартості товарів за цим методом за основу береться ціна одиниці товару, за якою оцінювані або ідентичні чи подібні (аналогічні) імпортовані товари продаються на території України у найбільших загальних кількостях покупцю, який не є пов`язаною з продавцем особою, одночасно або у час, наближений до дати ввезення оцінюваних товарів, за умови вирахування, якщо вони можуть бути виділені, таких компонентів: витрат на виплату комісійних, що звичайно сплачуються або підлягають сплаті, чи звичайних торговельних надбавок, які робляться для одержання прибутку та покриття загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України товарів того ж класу та виду. Товарами одного класу та виду є товари, які підпадають під групу або спектр товарів, що виробляються конкретною галуззю чи сектором промисловості та включають ідентичні або подібні (аналогічні) товари. Термін "товари того ж класу або виду" включає товари, імпортовані з тієї ж країни, що й оцінювані товари, а також товари, імпортовані з інших країн.
Тобто, відповідачем, як підставу для винесення спірних рішень, вибірково процитовано положення ст. 62 МК України, які стосуються методу визначення митної вартості на основі віднімання вартості, та не мають жодного відношення до поданих позивачем митних декларацій.
Колегія суддів зазначає, що інформація щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані, та дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України не є документами, які підтверджують митну вартість товару та які повинні надаватися позивачем відповідно до положень ст. 53 МК України.
Отже, позивач не зобов`язаний надавати таку інформацію відповідачу, а тому її ненадання та відсутність такої інформації у відповідача не може бути належною підставою для прийняття останнім спірних рішень, що свідчить про протиправність таких дій.
Щодо ненадання декларантом усіх витребуваних додаткових документів, передбачених частиною 3 ст. 53 МКУ, колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 6 ст. 53 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Водночас, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитися у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Право митного органу на витребування додаткових документів не є абсолютним, а виникає за наявності хоча б однієї з таких підстав: надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Таким чином, митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Відповідно до висновків Верховного суду  у постанові від 02.07.2020 у справі №803/916/17 вказано, що контроль правильності обчислення декларантом митної вартості здійснюють митні органи у визначений законом спосіб у разі наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей "Декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено контролюючим органом. Водночас, неподання декларантом документів, перелічених у частині другій статті 53 МК України, саме собою не тягне для нього негативних правових наслідків та не може тягнути за собою відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та, як наслідок, коригування митної вартості товарів з тих підстав, коли контролюючий орган вважає, що таке неподання зумовило неповноту та/або недостовірність відомостей про митну вартість. За таких обставин, Суд вважає обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанцій, що позивачем подано до митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, відповідачем не підтверджено належними доводами та доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом відповідачем не спростована, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена."
При цьому, відповідачем до суду першої та апеляційної інстанції не надано доказів здійснення детального порівняння, як і не надано доказів, які б підтверджували аналогічність характеристик імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, що свідчить про необґрунтованість та недоведеність зазначеного висновку відповідача.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товару є необґрунтованим та прийнятим без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішень.
Щодо задоволених позовних вимог про скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення колегія суддів зазначає, що оскільки саме прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості слугувало підставою для видання картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, то визнання рішення про коригування митної вартості протиправним та його скасування є підставою для визнання протиправною та скасування картки відмови.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов вірного висновку про задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Щодо доводів апелянта на неправильний розрахунок суми судового збору, який підлягав сплаті позивачем під час подання даного позову, та, який, відповідно, рішенням суду першої інстанції стягнуто з Харківської митниці на користь ТОВ "Новасфера" , колегія суддів зазначає наступне.
Так, предметом позову у цій справі є визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 вказала, що розрахунок належного до сплати судового збору при оскарженні рішень про коригування митної вартості товарів має здійснюватися виходячи з розміру різниці між митною вартістю, що розрахована позивачем, та митною вартістю, що визначена оскаржуваними рішеннями.
Верховний Суд наголосив на тому, що рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є взаємопов`язаними однаковими правовідносинами, відтак вказані рішення у випадку їх спільного оскарження розцінюються як одне ціле.
Розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом з карткою відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваними рішеннями. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27.05.2025 у справі №520/102/24.
Матеріалами справи підтверджено, що розмір різниці митних платежів за митною вартістю, задекларованою платником та скоригованою митницею, становить 297156,42 грн.
Відповідно до частини першоїстатті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини третьоїстатті 4 Закону України "Про судовий збір"за подання адміністративного позову майнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За приписами підпункту 2 пункту 3 частини другоїстатті 4 Закону України "Про судовий збір"при поданні до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Отже, ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви становила 3565,88 грн (4457,35х0.8).
В той же час суд першої інстанції в резолютивній частині рішення стягнув з Харківської митниці на користь позивача судовий збір у розмірі 5988,28 грн, що на 2422,40 грн перевищує судовий збір, який позивач мав сплатити за подання даного позову.
Враховуючи, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Новасфера", проте невірно визначив розмір судового збору, який підлягав сплаті позивачем за подання позову, та, який, відповідно, слід стягнути з відповідача на користь позивача, колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09 липня 2025 року по справі № 520/9502/25 слід змінити в частині стягнення на користь ТОВ "Новасфера" судових витрат зі сплати судового збору при зверненні до суду з позовом в сумі 3565, 88грн.
При цьому, колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися до суду першої інстанції із відповідною заявою щодо повернення іншої частини судового збору (2422,40 грн), як такої, що сплачена у розмірі більшому, ніж встановлено законом, у відповідності до статті 7 Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пункту 4 частини 1, частини 4 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.  
Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Харківської митниці - задовольнити частково.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 по справі № 520/9502/25 - змінити в частині розподілу судових витрат шляхом викладення третього абзацу резолютивної частини рішення в наступній редакції: 
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВАСФЕРА" (ідентифікаційний код юридичної особи: 44324382; адреса: Україна, 43006, Волинська обл., Луцький р-н, місто Луцьк, вул. Залізнична, будинок 1-Б, кабінет 49) витрати на оплату судового збору у загальному розмірі 3565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) грн.  88 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Харківської митниці (ідентифікаційний код юридичної особи: 44017626; адреса: 61003, м. Харків, вул. Короленка, буд.16Б).
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.07.2025 у справі №520/9502/25 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова    З.Г. Подобайло