П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  295/16982/23 
                                                                               Головуючий у 1-й інстанції:  Семенцова Л.М. 
Суддя-доповідач:  Біла Л.М. 
12 листопада 2025 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Білої Л.М. 
суддів:  Моніча Б.С.  Гонтарука В. М. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 06 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 
В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 815134 від 03.10.2023 року за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Рішенням Богунського районного суду  м. Житомира від 06 серпня 2025 року позов задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а також відсутність клопотань від усіх учасників справи про її розгляд за їх обов`язкової участі, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.
Так, відповідно до постанови серії ДП18 № 815134 від 03.10.2023 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.
Зі змісту вказаної постанови встановлено, що позивач 25.09.2023 о 13-40 год. в м. Житомирі, по вул. Перемоги, 120, став учасником дорожньо-транспортної пригоди та здійснював керування транспортним засобом марки Skoda Octavia, д.н.з НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року, чим порушив п. 2.1.А ПДР України, і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з винесеною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позову та наявності підстав для його задоволення.
Так, на переконання суду першої інстанції, відповідачем не виконано належним чином обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення.
Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, відзначає наступне.
Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР), зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Пунктом 1.1. ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Відповідно до п.1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Зі змісту ст. 9 КУпАП, слідує, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (  ст. 7 КУпАП).
Згідно п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Диспозицією частини 4 статті 126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, порушення вимог п. 2.1а ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч.4 ст. 126 КУпАП.
В призмі спірних правовідносин, колегія суддів зауважує, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
Як встановлено з матеріалів справи, постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська у справі №202/438/23 від 10.02.2023 року на позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Відповідно до інформації, наявної на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень», постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 року набрала законної сили 21.02.2023.
Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваної в межах даної постанови у справі про адміністративне правопорушення, постанова Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.02.2023 у справі №202/438/23 була чинною.
Окрім того, судова колегія враховує наступне.
Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2023 у справі №295/13872/23 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн.
При цьому, в межах вказаної справи, Богунським районним судом м. Житомира встановлено, що ОСОБА_1 25.09.2023 о 13 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Перемоги, 12 в м. Житомирі, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane номерний знак НОМЕР_2 , який, в свою чергу, від удару здійснив зіткнення з транспортним засобом Mazda номерний знак НОМЕР_3 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Він же, 25.09.2023 о 13 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Перемоги, 12 в м. Житомирі, став учасником дорожньо-транспортної пригоди, місце якої залишив. Своїми діями, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.
Постанова Богунського районного суду м. Житомира від 22.12.2023 у справі №295/13872/23 набрала законної сили відповідно до постанови Житомирського апеляційного суду від 10.04.2024 року.
Згідно частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
В даному випадку, враховуючи вищевстановлені обставини, судова колегія наголошує, що доказування тих чи інших обставин повинно грунтуватись на аналізі сукупності всіх наявних доказів, у тому числі непрямих.
Наразі, судом першої інстанції були залишені без уваги обставини, встановлені судами в межах справ №202/438/23 та №295/13872/23. Судом безпідставно надано перевагу виключно доводам позивача, без ретельного та об`єктивного дослідження доказової бази, наданою відповідачем.
Відтак, в контексті встановлених обставин та з врахуванням приписів ч. 4 ст. 78 КАС України, судова колегія резюмує, що факти здійснення позивачем 25.09.2023 о 13 год. 40 хв. керування транспортним засобом Skoda Octavia номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Перемоги, 12 в м. Житомирі, без права керування транспортним засобом, а також вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди з подальшим залишенням місця пригоди є доведеними та в межах даної справи додаткового доказування не потребують, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невиконання відповідачем обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення у справі про адміністративне правопорушення.
Стосовно доводів позивача, які були прийнятті судом першої інстанції, щодо відсутності в постанові у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, то судова колегія відзначає наступне.
Так, відповідно до приписів п. 3 ч. 2 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, окрім іншого, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
Частиною 3 вказаної статті визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.
Таким чином, аналіз вказаних положень дає підстави для висновку, що відомості про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис, є обов`язковим лише за умови, що такий запис дійсно здійснювався.
В межах же спірних правовідносин, слід врахувати, що оскаржувана постанова у  справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 815134 від 03.10.2023 була винесена не в день вчинення правопорушення, що мало місце 25.09.2023 року, оскільки винуватець ДТП - ОСОБА_1 , місце події залишив, внаслідок чого були вчинені заходи щодо встановлення особи порушника.
Як встановлено судовою колегією з наданих відповідачем доказів, після встановлення особи порушника - ОСОБА_1 , його було запрошено засобами поштового зв`язку на 03.10.2023 до Управління патрульної поліції в Житомирській області ДПП для складання відповідних матеріалів, зокрема для розгляду адміністративної справи за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Проте, позивач на визначену дату та час не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, у зв`язку з чим адміністративні матеріали були складені без його участі, за умови належного повідомлення.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову, оскільки позивач дійсно допустив порушення Правила дорожнього руху України.
Інспектором ВРОМ ДПП УПП у Житомирській області, як уповноваженою особою Національної поліції, було правомірно винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КпАП України.
Таким чином, колегія суддів доходить до переконання, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. В той час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог, оскільки сама його незгода з інкримінованим правопорушенням не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.
В даному випадку, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення не відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і підлягає скасуванню з постановленням нової постанови про відмову в задоволенні позову.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.
Рішення Богунського районного суду  м. Житомира від 06 серпня 2025 року скасувати.
Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .  

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Біла Л.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Моніч Б.С.    Гонтарук В. М.