УХВАЛА
25 вересня 2025 року
м. Київ
справа № 307/5373/23
провадження № 51-3717ск25
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого             ОСОБА_1 , 
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2024 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року,
встановив:
Захисник звернулась до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на указані вище судові рішення, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її необхідно залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.
Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати положенням ст. 436 цього Кодексу.
Відповідно до змісту ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести  конкретні аргументи в обґрунтування  кожної  позиції.
При цьому, особі, яка подає касаційну скаргу, необхідно керуватися положеннями ст. 433 КПК, за якими суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Таким чином, суд касаційної інстанції є судом права, а не факту. Під час перевірки доводів, наведених у касаційній скарзі, керується фактичними обставинами, встановленими місцевим та апеляційним судами, і перевіряє лише правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, а також правової оцінки обставин.
Всупереч вищезазначеним нормам кримінального процесуального закону, захисник у касаційній скарзі, стверджуючи про обмеження права засудженого на захист внаслідок того, що у вироку відсутня інформація про те, чи були досліджені всі докази, чи надано стороні захисту право заявити клопотання, викликати свідків, не вказує, які клопотання були залишені судом без розгляду чи були розглянуті з порушеннями, а також які норми закону були порушені судом. Також захисник не вказує, які докази були досліджені судом з недотриманням вимог ст. 94 КПК та в чому саме виявляються такі порушення. 
Вказуючи про безпідставне застосування місцевим судом ч. 15 ст. 615 КПК та проголошення резолютивної частини оскарженого вироку за відсутності доказів того, що складання повного тексту вироку дійсно було неможливим, захисник не зазначає чи виконано судом обов`язок вручення учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення. 
Крім того, викладені у касаційній скарзі мотиви щодо неврахування судом наявності підстав для застосування до засудженого статей 75, 76 КК суперечать вимогам захисника про скасування оскаржених судових рішень та закриття кримінального провадження за відсутністю в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. 
Вказуючи про те, що засуджений відмовився від військової служби з мотивів переконань, захисник не уточнює про які саме переконання йдеться та які з них суперечать виконанню військового обов`язку засудженим. Також у касаційній скарзі не  йдеться про те, чи були такі доводи предметом перегляду судів попередніх інстанцій, і чому захисник вважає їх висновки і мотиви неправильними. 
Також захисник у касаційній скарзі вказує, що апеляційний розгляд відбувся за відсутності обвинуваченого, проте не зазначає, чи виявляв він бажання брати участь під час апеляційного розгляду, чи визнавав суд його участь обов`язковою, чи  було дотримано судом вимоги ч. 4 ст. 405 КПК, та в чому саме полягає недотримання вимог КПК внаслідок проведення апеляційного розгляду без участі ОСОБА_5 . 
Касаційна скарга не містить мотивів щодо того, яких порушень приписів кримінального процесуального закону було допущено судом апеляційної інстанції при апеляційному перегляді вироку місцевого суду, з огляду на межі та порядок, передбачені статтями 404, 405 КПК щодо його здійснення.
Враховуючи, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги, наявність вказаних недоліків перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження та в подальшому прийняття одного з рішень, передбачених ст. 436 цього Кодексу.
Крім того, відповідно до приписів ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. 
Касаційна скарга захисника подана електронною поштою, проте захисник не врахувала, що відповідно до ст. 35 КПК у разі подання до суду документів в електронній формі, учасник зобов`язаний у випадках, передбачених цим Кодексом, надати доказ надсилання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам провадження копій наданих документів. Таким чином, особа, яка подає касаційну скаргу, зобов`язана надати відповідні копії з додатками для надіслання іншим учасникам провадження (на виконання вимог ч. 6 ст. 427 КПК) або докази надсилання їх згаданим учасникам (в порядку ст. 35 КПК).
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, проте захисник не долучила копії повного тексту вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2024 року, що не лише становить формальне порушення ч. 5 ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Суд можливості перевірити обґрунтованість доводів щодо незаконності оскаржених рішень та з`ясувати предмет касаційного оскарження.
Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги і  встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.
Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.
Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.
Керуючись ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від  14  березня 2024 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 16 вересня 2025 року залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.
Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                                  ОСОБА_2                                  ОСОБА_3