ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 жовтня 2025 року 	м.Дніпро	справа № 160/6693/25	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Баранник Н.П.,
суддів:  Малиш Н.І., Щербака А.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 160/6693/25 (суддя Юрков Е.О., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі відповідач-1) щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 18 січня 2025 року та доданих до неї документів про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої статі 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 18 січня 2025 року “Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації” в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 січня 2025 року та додані до неї документи про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі пункту 1 частини третьої 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” відповідно до пункту 60 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560;
- скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-2) від 18 січня 2025 в частині призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 ,            ІНФОРМАЦІЯ_4 , зі списків особового складу військової частини. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав на протиправну бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виразилась у не розгляді його заяви про надання відстрочки від призову. Відповідно, на думку позивача є незаконним його призов на військову службу під час мобілізації та, як наслідок, наказ в частині призову та направлення ОСОБА_1 для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період. У зв`язку з незаконною мобілізацією позивача, наказ Військової частини НОМЕР_1 , що стосується включення до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 позивача є також протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі. 
Із рішенням суду не погодився позивач, ним через адвоката була подана апеляційна скарга.
Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування скарги позивач зазначає, що жоден із його доводів не був спростований після дослідження доказів у судовому засіданні. Відповідачами не подано жодного контраргументу на користь їх позиції. На думку позивача, не лише у військовозобов`язаного громадянина є обов`язок щодо повідомлення органів ТЦК про відповідне право на відстрочку, а й органи ТЦК зобов`язані перевіряти та володіти інформацією щодо таких осіб з метою недопущення протиправних дій щодо них. Відповідачем-1 не було надіслано запитів та не використано інші можливості доступу державних реєстрів або баз (банків) даних. Відповідачем не встановлено порушення послідовності набуття позивачем освіти, тому, єдиним законним рішенням з боку відповідача було прийняття рішення про надання позивачу відстрочки. 
За позицією позивача, посадовими особами відповідача-1 було порушено норми пункту 63 Порядку №560, яким передбачено, що військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби. Діючи всупереч вимог пунктів 60, 63 Порядку проведення призову на військову службу під час мобілізації, відповідачем-1 було протиправно, без направлення на проходження військово-лікарської комісії, призвано позивача на військову службу під час мобілізації до розгляду його заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідачі письмового відзиву на апеляційну скаргу позивача не подавали.
Представником позивача було заявлено клопотання про витребування у відповідача-1 доказів для долучення до справи: картку обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 , довідки ВЛК, медичні документи, що підтверджують проходження позивачем огляду лікарів, результатів аналізів, ЕКГ-дослідження, флюрографічного дослідження; крім того, витребувати: копію протоколу про адміністративне правопорушення, який було складено відносно позивача ОСОБА_1 ..
Колегія суддів ухвалила відмовити у задоволенні клопотання представника позивача, з огляду на те, що в клопотанні не наведено причин неможливості самостійно отримати такі докази на запит адвоката, не наведено причин та підстав не надання таких доказів суду першої інстанції, до того ж не наводиться представником і доводів, яким чином ці докази пов`язані з предметом спору у даній справі.
Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.
Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги позивача, матеріали справи, приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував на військовому обліку як військовозобов`язаний в ІНФОРМАЦІЯ_6 .
18 січня 2025 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою встановленого зразка та повідомив, що є особою, яка на підставі пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, у зв`язку з чим просив розглянути заяву та оформити йому у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024року № 560, довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
До заяви позивачем було надано:
- копія паспорта ОСОБА_1 ,
- копія довідки про реєстрацію місця проживання;
- копія довідки про здобувача освіти за даними ЄДЄБО;
- копія роздруківки історії здобувача освіти;
- копія ухвали суду по справі № 160/30569/24.
Згідно витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №40 від 19.01.2025 “Про призов військовозобов`язаних запасу до лав ЗС України”, згідно поіменного списку від 18.01.2025 року № 647 військовозобов`язаних запасу з 18 січня 2025 року призвано до лав Збройних сил України і відправити для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 - солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ВОС - НОМЕР_2 .
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 , № 20 від 18.01.2025 року солдата ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , гр., на відповідну посаду.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 21.01.2025 № 23 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що 19.01.2025 року самовільно залишив військову частину.
Не погоджуючись з діями відповідача-1 та наказами відповідача-2, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до висновку, що доводи позивача про вчинення відповідачами по відношенню до нього протиправних дій, не знайшли свого підствердження, а спірні накази прийняті у відповідності до норм діючого законодавства.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні, враховуючи наступне.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України “Про військовий обов`язок і військову службу” від 25.03.1992 № 2232-XII(далі -Закон № 2232-XII).
Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2232-XII, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Згідно з частинами другою, третьою статті 1 Закону № 2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5 ст.1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Частиною чотирнадцятою статті 2 Закону № 2232-XII установлено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався та триває й на час розгляду справи судом.
У відповідності до п.1 ч.3 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію” від 21.10.1993 № 3543-XII (далі - Закон № 3543-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
Отже, для надання відстрочки за наведеною нормою потрібна одночасна наявність 3 умов:
1) особа є здобувачем або професійної (професійно-технічної), або фахової передвищої, або вищої освіти;
2) навчання відбувається за денною або дуальною формою;
3) особою здобувається рівень освіти, вищій ніж раніше здобутий, з дотриманням послідовності рівнів освіти, визначеної ст. 10 ч. 2 Закону України “Про освіту”.
Стаття 10 ч. 2 Закону України “Про освіту” встановлює такі рівні освіти: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Частиною 7 статті 23 Закону № 3543-XII встановлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 затверджено “Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” (далі - Порядок № 560; в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 56 Порядку № 560 визначено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Абзацем першим пункту 58 Порядку № 560 передбачено, що за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу  за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно здодатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.
За правилами пункту 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.
Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.
Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період надається на строк дії відповідних законних підстав, але не більш як на строк проведення мобілізації, встановлений Указом Президента України.
Відповідно до п. 62 Порядку № 560, здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», а також докторанти для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, за формою згідно з додатком 9.
Особи, зараховані на навчання до інтернатури, для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період подають до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки документи (копії документів, засвідчених в установленому законодавством порядку), що підтверджують зарахування на навчання до інтернатури згідно з додатком 5.
Як було встановлено судом, комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 було розглянуто заяву позивача від 18.01.2025 року про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно протоколу засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 23 січня 2025р № 4, комісія ухвалила рішення про відмову у наданні ОСОБА_2 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, згідно з п.1 ч.3 ст.23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”. Причина відмови: відсутня довідка з Єдиної державної електронної бази з питань освіти після внесення змін згідно рішення суду.
Суд встановив, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду           28 січня 2025 року у праві № 160/30569/24 було визнано протиправними дії Міністерства освіти і науки України в частині внесення відомостей до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про те, що поточне здобуття освіти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 порушує послідовності, визначені частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту”; зобов`язано Міністерство освіти і науки України вжити заходів щодо внесення змін до Єдиної державної електронної бази з питань освіти інформації про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України “Про освіту” щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ..
Проте, як на час розгляду заяви позивача про надання відстрочки, так і на час розгляду судом даної справи, рішення суду 28 січня 2025 року у праві № 160/30569/24 не набрало законної сили, і відповідно виконано не було.
Отже, судом встановлено, і з його висновками погоджується колегія суддів, що з боку відповідача-1 не було допущено протиправної бездіяльності в частині не розгляду заяви позивача про надання йому відстрочки на час навчання, навпаки, його заява була розглянута і за наслідками розгляду комісією прийнято відповідне рішення про відмову у наданні відстрочки.
Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 про призов позивача на військову службу по мобілізації.
Відповідно до частини 1 статті 39 Закону №2232-ХІІ призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та  Законом України  "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому  порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.
Згідно з частиною 2  статті 2 Закону №2232-XII, проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом), за направленням або за призовом.
Частиною 5  статті 22 Закону №3543-XII передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).
Згідно з пунктом 2 Порядку №560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію”, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).
У відповідності до пункту 15 Порядку №560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та Севастопольського міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, зокрема, здійснюють оформлення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Пунктом 82 Порядку №560 визначено, що наказ про призов військовозобов`язаних та резервістів на військову службу під час мобілізації, на особливий період видається: керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - в день відправлення військової команди до військової частини (установи).
Судом встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 №40 “Про призов військовозобов`язаних запасу до лав ЗС України» призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 .
Матеріали справи свідчать, що станом на 18.01.2024 у зв`язку зі збройною агресією російською федерацією, в Україні оголошена мобілізація; позивачу не було оформлено у встановленому чинним законодавством порядку відстрочку від призову на військову службу; позивач не належить до осіб, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період; військово-лікарською комісією позивач визнаний придатним до військової служби (а.с. 20). Доказів на спростування наведених фактів позивачем суду надано не було.
Докази того, що заява позивача про надання йому відстрочки на період навчання з відповідними підтвердними документами перебувала на розгляді комісії на час прийняття спірного наказу, матеріали справи не містять. 
Навпаки, позивач вже в апеляційній скарзі зазначає, що його було затримано працівниками поліції та доставлено до обласного мобілізаційного пункту. З відомостей РЕЗЕРВ+ вбачається, що 18.01.2025 року була вже наявна постанова ВЛК про придатність до проходження служби (а.с. 20). 18 січня 2025 року позивача наказом командира військової частини НОМЕР_1 було зараховано до списків особового складу частини (а.с. 91). Заява ж ОСОБА_1 була направлена поштою 18.01.2025 року о 13.53 (а.с. 19), а зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_8 лише 19.01.2025 (а.с. 32).
З огляду на встановлені обставини у справі, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що підстави для визнання протиправним та скасування наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 “Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації” в частині направлення для проходження військової служби під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 , відсутні.
Суд відхиляє посилання позивача в апеляційній скарзі на те, що його було призвано на службу без проведення ВЛК, оскільки такі доводи спростовано матеріалами справи. В облікових даних позивача наявна відмітка про постанову ВЛК від 18.01.2025 року та висновок про придатність до служби (а.с.20).  
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування наказу командира ВЧ НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до особового складу частини та зобов`язання виключити його зі списків військової частини НОМЕР_1 .
Пунктом 4 частини першої  статті 24 Закону № 2232-XII передбачено, що початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.
Згідно з пунктом 253 Положення №1153/2008, призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.
Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період є день, визначений  статтею 24  Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
За змістом пункту 5 Положення №1153/2008 громадяни, які проходять військову службу, є військовослужбовцями Збройних Сил України.
Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 за №280, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 за №1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі – Інструкція №280).
Відповідно до пунктів 1, 3 розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.
Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.
Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів мобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.
Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.
Матеріали справи свідчать, що солдата ОСОБА_1 у встановленому порядку зараховано до списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 на підставі наказу по стройовій частині від 18.01.2024 №20 курсантом навчального взводу навчальної роти НОМЕР_3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, призваного ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 91).
Наказ командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.01.2025 №20 є виконаним з моменту зарахування позивача до списків особового складу військової частини.
Позивач пов`язує незаконність даного наказу із незаконною його мобілізацією, проте такі доводи позивача спростовуються матеріалами справи. 
Підстав для визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до особового складу частини та виключення його зі списків ВЧ НОМЕР_1 судом не встановлено.
Таким чином, доводи, наведені позивачем в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції. 
Судом першої інстанції рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня               2025 року у справі № 160/6693/25 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак