ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 р. 	Справа № 520/5469/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 23.06.25  по справі № 520/5469/25
за позовом              Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради  
до              Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області  ,          треті особи  Міністерство фінансів України,           Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, Державна казначейська служба України 
про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:
          Комунальне підприємство "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради звернувся до  Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області, треті особи  Міністерство фінансів України,  Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, Державна казначейська служба України   в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати подання Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.221 для здійснення до КП "Муніципальна компанія поводження з відходами" (ЄДРПОУ 30990215) заходів щодо стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів залучених державою станом на 01.12.2024 у розмірі 69 650,58 грн. за офіційним курсом Національного банку, встановленим на звітну дату, та в іноземній валюті - 1 674,47 USD.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що прийняте Головним управлінням Державної казначейської служби України подання від 30.12.2024 №2.221 для здійснення до КП "Муніципальна компанія поводження з відходами" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості по платі за надання державних гарантій та кредитів залучених державою, є неправомірним та таким, що прийнято з порушеннями чинного законодавства України, а отже підлягає скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 відмовлено у задоволені позовної заяви Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради до Головного управління Державної казначейської служби України у Харківській області  треті особи Міністерство фінансів України,  Головне управління Державної податкової служби у Харківській області, Державна казначейська служба України про визнання протиправним та скасування рішення.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій вважає що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 №520/5469/25 та прийняти нове, яким задовольнити позов Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами".
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що правова підстава на якій відповідач ґрунтує подання №2.221 обрана ним помилково, оскільки така не регулює питання субкредитування наданого Міністерством фінансів України. Наведене вище свідчить, що подання №2.221 позбавлене правових підстав, а тому суд першої інстанції помилився у своїх висновках з приводу його законності. Крім цього вказує, що перебував і перебуває під впливом обставин непереборної сили внаслідок військової агресії російської федерації проти  України, а тому позивач не вважає, що не виконав умов договору субкредитування №13010-05/89. Отже, на переконання позивача, подання №2.221 є передчасним та таким, що не ґрунтується ні на договорі ні на положеннях законних чи підзаконних актів, проте має вплив на права та обов`язки позивача, оскільки спрямоване на позбавлення його майна для чого ГУ ДПС у Харківській області ініційовано судовий спір.
Міністерством фінансів України подано відзив, в якому вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 є правильним по суті, ухваленим на підставі матеріалів справи, а тому просить суд  апеляційної інстанції залишити без задоволення апеляційну скаргу Комунального підприємства «Муніципальна компанія поводження з відходами» Харківської міської ради , а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 - без змін.
Головним управлінням Державної казначейської служби України в Харківській області подано відзив, в якому також  просить апеляційну скаргу Комунального підприємства «Муніципальна компанія поводження з відходами» Харківської міської ради залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 - без змін.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
          Відповідно до п.3 ч. 1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу  без повідомлення учасників справи ( в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у них доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін ( у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що листом Державної казначейської служби України від 27.12.2024 №10-10-08/30178 "Про відшкодування витрат державного бюджету за кредитами, залученими державою" до Головного управління Державної казначейської служби України в Харківській області  надійшла інформація щодо стану простроченої заборгованості позичальників (боржників) перед державним бюджетом, за кредитами, залученими державою, станом на 01.12.2024.
Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області листом від 30.12.2024 №05.1 05-08/8488 направило до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області подання №№2.219 - 2.2.226 для здійснення до КП "Муніципальна компанія поводження з відходами" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою станом на 01 грудня 2024 року.
Сума зазначена в поданні №2.221 від 30.12.24 пов`язана із заборгованістю зі сплати за надання державних гарантій та кредитів, залучених державою (угода про позику з МБРР від 26.05.2014 №ТF 017112 договір про субкредитування від 20.11.2014 №13010 05/89 станом на 01 грудня 2024 у розмірі 69 650,58 грн., іноземній валюті – 1674,47 USD.
Не погоджуючись із оскаржуваним поданням відповідача, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами частини восьмої статті 17 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) у разі виконання державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) гарантійних зобов`язань перед кредиторами шляхом здійснення платежів за рахунок коштів державного (місцевого) бюджету або шляхом укладання з такими кредиторами договорів про реструктурування сум, повернення яких гарантовано, у суб`єктів господарювання, зобов`язання яких гарантовані, з моменту такого виконання виникає прострочена заборгованість перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитами (позиками), залученими під державні (місцеві) гарантії, в обсязі фактичних витрат державного (місцевого) бюджету та/або таких реструктурованих сум, а до держави (Автономної Республіки Крим, обласної ради чи міської територіальної громади) переходять права кредитора та право вимагати від таких суб`єктів господарювання погашення заборгованості в установленому законом порядку, якщо такі права не були передбачені відповідними договорами.
Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З наявних доказів, заборгованість Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради виникла відповідно до договору про субкредитування №13010-05/89 від 20.11.2014 та договору про субкредитування № 13010-05/90 від 20.11.2014.
Відповідно до пункту 2.1 статті ІІ Договору про субкредитування № 13010-05/89 (з урахуванням положень Додаткової угоди № 13010-05/89-4 від 05.08.2021) Субкредитор рекредитує Субпозичальнику частину позики Фонду чистих технологій (ФЧТ) у сумі 8 524 629,89 (вісім мільйонів п`ятсот двадцять чотири тисячі шістсот двадцять дев`ять доларів 89 центів) дол. США та включає початкову разову комісію (0,45% від суми субкретиту, що складає 38 188,98 дол. США) на платній, зворотній, строковій основі, а Субпозичальник зобов`язується використовувати надані кошти відповідно до умов цього Договору, Угоди про позику ФЧТ, виконувати інші зобов`язання, передбачені цим Договором, повернути отриману суму Субкредиту ФЧТ, в тому числі комісію за управління коштами, сплатити відсотки за користування ним та інші платежі, нараховані згідно з положеннями цього Договору.
Субпозичальник погашає основну суму Субкредиту ФЧТ відповідно до графіка погашення, що міститься у Додатку №1 до цього Договору. Субпозичальник сплачує Субкредитору з коштів Субкредиту ФЧТ комісію за управління коштами.
Підпунктом 8.1.5 статті VІІІ Договору (з урахуванням положень Додаткової угоди №13010-05/89-1 від 17.04.2019) визначено, що Субпозичальник зобов`язаний своєчасно здійснювати платежі в рахунок погашення боргу за основною сумою Субкредиту ФЧТ, відсотками, маржею та іншими платежами, передбаченими цим Договором.
Згідно з вимогами частини дев`ятої статті 17 БК України прострочена заборгованість суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) за кредитом (позикою), залученим державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) або під державну (місцеву) гарантію, а також за кредитом з бюджету (включаючи плату за користування такими кредитами (позиками) та пеню) стягується з такого суб`єкта господарювання податковими органами, що є органами стягнення такої заборгованості у порядку, передбаченому Податковим кодексом України або іншим законом, включаючи погашення такої заборгованості за рахунок майна цього суб`єкта господарювання.
Позовна давність на вимоги щодо погашення такої заборгованості суб`єкта господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим, обласною радою чи міською територіальною громадою) не поширюється.
У разі порушення справи про банкрутство суб`єкта господарювання простроченою заборгованістю вважаються всі планові платежі з повернення кредиту (позики) на момент порушення справи.
У разі надання державної (місцевої) гарантії для забезпечення часткового виконання боргових зобов`язань суб`єктів господарювання податкові органи стягують всю суму простроченої заборгованості за таким кредитом (позикою) з подальшим перерахуванням кредитору частини стягнутої суми пропорційно до негарантованої частини зобов`язань за кредитом (позикою).
Постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року №174 затверджено Порядок обліку заборгованості, в тому числі простроченої, перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Міністерством фінансів у 1993-1998 роках, нарахування пені та списання безнадійної заборгованості (далі Порядок № 174).
Порядок № 174 регламентує дії органів виконавчої влади та банків-агентів, які від імені або за дорученням центральних органів виконавчої влади надали суб`єктам господарювання кредити, залучені державою або під державні гарантії, а також дії Мінфіну, який надав бюджетні позички/фінансову допомогу у 1993-1998 роках, та які здійснюють їх обслуговування і ведуть облік заборгованості за ними з метою забезпечення реалізації права вимоги погашення простроченої заборгованості перед державою за такими кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою; встановлює механізм нарахування пені Мінфіном на суми простроченої заборгованості перед державою за кредитами, залученими державою або під державні гарантії, та територіальними органами Державної казначейської служби на суми простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, наданими Мінфіном у 1993-1998 роках.
Пунктами 3, 4 Порядку № 174 визначено, що облік заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами ведеться Мінфіном та банком-агентом у валюті кредиту, в якій вони надані.
Кошти в національній валюті, що надходять в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені зараховуються на окремий рахунок, відкритий у Державній казначейській службі.
Облік простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою ведеться органами Державної казначейської служби у валюті бюджетної позички/фінансової допомоги, в якій вони надані.
Кошти, що надходять до бюджету в рахунок погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, зараховуються органами Державної казначейської служби на рахунки, відкриті згідно з бюджетною класифікацією.
Перерахунок в іноземну валюту бюджетної позички/фінансової допомоги коштів, що надходять у національній валюті в рахунок погашення заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, здійснюється за офіційним курсом Національного банку на дату зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.
За правильність спрямування коштів (у рахунок погашення, обслуговування, сплати відсотків, пені тощо) та заповнення реквізитів відповідає платник.
Датою погашення простроченої заборгованості перед державою за бюджетними позичками/фінансовою допомогою, нарахованих відсотків та нарахованої на суму простроченої заборгованості пені вважається дата зарахування коштів на рахунки, відкриті органами Державної казначейської служби.
Пунктами 6-10 Порядку №174 передбачено, що Державна казначейська служба:
інформує Мінфін, Державну податкову службу і банк-агента щомісяця до 10 числа про суми і дати надходження коштів до державного бюджету в рахунок погашення заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами в розрізі кодів бюджетної класифікації та кредитних (субкредитних) угод (станом на 1 число місяця, що настає за звітним);
інформує Кабінет Міністрів України раз на півріччя та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, про стан погашення простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
Мінфін на підставі інформації банку-агента, яка подається відповідно до агентського договору між Кабінетом Міністрів України та банком-агентом, та інформації Державної казначейської служби, зазначеної в пункті 7 цього Порядку:
інформує Кабінет Міністрів України раз на півріччя та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, про стан погашення простроченої заборгованості за кредитами;
подає Державній казначейській службі щомісяця та за підсумками року до 20 числа місяця, що настає за звітним періодом, інформацію про зміну розміру існуючої заборгованості, в тому числі простроченої, за кредитами та нарахованої на її суму пені (станом на 1 число місяця, що настає за звітним періодом).
Державна казначейська служба на підставі зазначеної в пунктах 4 і 8 цього Порядку інформації, що подана Мінфіном, відображає зміни заборгованості за кредитами в обліку виконання державного бюджету та протягом тижня після надходження інформації, зазначеної в пункті 8 цього Порядку, інформує територіальні органи Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника про розмір простроченої заборгованості за кредитами та нарахованої на її суму пені, а також про розмір простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою.
З метою примусового стягнення в установленому законодавством порядку простроченої заборгованості з боржника територіальні органи Державної казначейської служби до кінця місяця, що настає за звітним періодом:
інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами та суму нарахованої на неї пені;
нараховують пеню та інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за бюджетними позичками/фінансовою допомогою та суму нарахованої на неї пені.
Пеня нараховується: Мінфіном на прострочену заборгованість за кредитами; територіальними органами Державної казначейської служби за місцем реєстрації боржника на прострочену заборгованість за бюджетними позичками/фінансовою допомогою (пункт 12 Порядку №174).
Пеня нараховується у гривнях на суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою (в тому числі за основним боргом, відсотками, платою за надання гарантій або кредитів, залучених державою) у порядку, передбаченому відповідними законодавчими актами чи кредитною (субкредитною) угодою, угодою про надання бюджетної позички/фінансової допомоги (пункт 13 Порядку №174).
Нарахування пені припиняється в день надходження коштів у рахунок погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою. У разі часткової сплати суми простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою нарахування пені зупиняється щодо такої сплаченої частки.
Мінфін припиняє нарахування пені на суму простроченої заборгованості за кредитами на підставі виписки з окремого рахунка та/або повідомлення про надходження коштів в іноземній валюті, отриманих від Державної казначейської служби відповідно до пункту 4 цього Порядку.
У разі погашення простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою (її частини) іншим способом, ніж через сплату за платіжним документом, нарахування пені припиняється в день фактичного здійснення такого погашення, зафіксованого у відповідних документах (пункт 14 Порядку № 174).
Відповідно до вимог пункту 15 Порядку № 174 прострочена заборгованість за кредитами, бюджетними позичками / фінансовою допомогою, яка не погашена боржником протягом 30 календарних днів після настання строку платежу, а також нарахована на суму простроченої заборгованості за кредитом, бюджетною позичкою/фінансовою допомогою пеня стягуються в установленому законодавством порядку органами державної податкової служби за місцем реєстрації боржника відповідно до подання територіальних органів Державної казначейської служби, яке подається у строки, визначені пунктом 10 цього Порядку за встановленою згідно з додатком 1 формою.
Станом на 01 грудня 2024 року сума простроченої заборгованості позивача становила 69 650,58 грн.,  в іноземній валюті – 1674,47 USD.
Таким чином, у порядку визначеному чинним законодавством Головне управління Державної казначейської служби України в Харківській області листом від 30.12.2024 №05.1 05-08/8488 направило до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області подання №№2.219 - 2.2.226 для здійснення до КП "Муніципальна компанія поводження з відходами" заходів щодо стягнення простроченої заборгованості за кредитами, залученими державою станом на 01 грудня 2024 року.
Разом з тим, колегія суддів враховує постанову Верховного суду  від 26.05.2021 по справі №560/2102/20, відповідно до якої Верховний суд зазначив,  що саме по собі подання територіальних органів Державної казначейської служби, подане на підставі Порядку №174, носить лише обліковий, інформативний характер щодо наявності суми простроченої заборгованості за кредитами, бюджетними позичками/фінансовою допомогою перед державою.
Таким чином, оскаржуване подання не є актом індивідуальної дії, а лише є інформацією відповідно до п. 10, 15 Порядку №174, яким органи Казначейства інформують органи державної податкової служби за місцем реєстрації боржника про зміну розміру простроченої заборгованості за кредитами.
Доводи апелянта, що за змістом роз. V Договору субкредитування №13010-05/89, унормовано, що сторони не вважаються такими, що не виконали умов цього договору та вимог угоди про позику, у разі настання форс-мажорних обставин - непередбачених та непереборних подій, що відбуваються незалежно від волі і бажання сторін договору, а також посилання на лист Торгово-промислової палати від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, що підтверджує форс-мажорні обставини, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на наступне.
Питання прийнятності листа ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 як доказу, що підтверджує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), неодноразово було предметом розгляду у Верховному Суді.
Так, у постановах від 07 червня 2023 року (справи № 912/750/22, № 906/540/22), від 15 червня 2023 року (справа № 910/8580/22), від 29 червня 2023 року (справа № 922/999/22), від 28 серпня 2023 року (справа № 910/6234/22) Верховний Суд сформулював позицію, відповідно до якої лист ТПП України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не є ні сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні», ні документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини, а також не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, виконання якого стало неможливим через наявність зазначених обставин. Підстави вважати на підставі вказаного листа, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів, відсутні, тому кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.
Таким чином, лист ТПП від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1 не є у розумінні чинного законодавства сертифікатом, що засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що відсутні підстави для визнання протиправними та скасування подання Головного управління Державної казначейської служби України від 30.12.2024 №2.221.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
          Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
          Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
          Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
          Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Муніципальна компанія поводження з відходами" Харківської міської ради - залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 23.06.2025 по справі № 520/5469/25 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 
 Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	В.Б. Русанова    З.Г. Подобайло