ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 650/1963/25                                    Головуючий в суді І інстанції Сікора О.О.
                
Номер провадження: 22-ц/819/685/25                                                              Доповідач Кутурланова О.В.

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

          01 вересня 2025 року                                                                                             м. Херсон
                                                                     
        Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 

головуючого (суддя-доповідач)	Кутурланової О.В.,	
суддів:	Воронцової Л.П.,	
  	Склярської І.В.,	
секретар	Олійник К.О.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 травня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ютс-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2025 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди землі. 
В обґрунтування вимог позивачі посилалися на те, що вони є власниками земельних ділянок на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки: серія ХС №000931 від 08.09.2003 року, ЯБ №894537 від 27.03.2007 року, ХС №057876 від 03.04.2003 року. Ці ділянки мають кадастрові номери: 6520983700:04:032:0007 (площа 4,897 га), 6520983700:04:032:0011 (площа 9,8069 га), 6520983700:04:032:0015 (площа 9,8066 га) та розташовані в Бериславському (Великоолександрівському) районі Херсонської області, в межах території Новокубанської сільської ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
28.12.2017 року між орендодавцями  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і орендарем ТОВ «ЮТС-Агропродукт» укладено Додаткову угоду №1700134 до договорів оренди: №14928999, №14928823 від 05.12.2015 року та №16505001 від 15.03.2015 року.
Крім того, 12.08.2019 року укладено:
- Додаткову угоду №1700134-2 до договору оренди землі №16505001 від 15.03.2015 року  щодо ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:032:0015 (9,8066 га);
- Додаткову угоду №1700134-2 до договору оренди землі №14928823 від 05.12.2015 року щодо ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:032:0011 (9,8069 га);
- Додаткову угоду №1700134-2 до договору оренди землі №14928999 від 05.12.2015 року щодо ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:032:0007 (4,897 га).
Згідно з п.2.1 Додаткових угод від 28.12.2017 року орендодавці передали, а орендар прийняв в оренду вищевказані земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до п.3.1 Додаткових угод від 28.12.2017 року та 12.08.2019 року, строк дії договорів оренди встановлено до 30 листопада 2025 року та до 30 листопада 2029 року відповідно.
Згідно з п.4.1 Додаткових угод від 28.12.2017 року та п.1.2 Додаткових угод від 12.08.2019 року орендна плата встановлена у розмірі 5,31% та 7,09% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на рік. На момент 2017 року ця сума становила: 175393,19 грн для ділянки 4,897 га, 350 786,38 грн для кожної з ділянок площею 9,8066 га та 9,8069 га.
Розмір орендної плати визначається з урахуванням індексів інфляції (п.4.4 Додаткової угоди від 28.12.2017 року).
Згідно з п.4.5 Додаткової угоди від 28.12.2017 року орендна плата сплачується орендарем у період з 01 серпня до 31 грудня кожного року шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок орендодавця.
Проте, позивачі не отримали орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, що свідчить про систематичне невиконання відповідачем зобов`язань за договором оренди земельної ділянки.
Посилаючись на систематичну несплату орендної плати протягом строку дії договору, що є достатньою правовою підставою для його розірвання відповідно до ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі», ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України та умов договору та, а також на відсутність підстав для звільнення орендної оплати, позивачі просили суд розірвати: 
- Договір оренди земельної ділянки згідно Договору оренди №14928999, №14928823 від 05.12.2015 року, та №16505001 від 15.03.2015 року; 
-Додаткову угоду №1700134 від 28.12.2017 року, кадастрові номери: 6520983700:04:032:0007 площею 4,897 га, 6520983700:04:032:0011 площею 9,8069 га, 6520983700:04:032:0015 площею 9,8066 га, якою продовжено строк оренди до 30.11.2025 року; 
-Додаткову угоду №1700134-2 від 12.08.2019 року, кадастрові номери: 6520983700:04:032:0007 площею 4,897 га, 6520983700:04:032:0011 площею 9,8069 га, 6520983700:04:032:0015 площею 9,8066 га, якою продовжено строк оренди до 30.11.2029, укладені між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і орендарем ТОВ «ЮТС-Агропродукт», предметом яких є земельні ділянки кадастрові номери яких 6520983700:04:032:0007 площею 4,897 га, 6520983700:04:032:0011 площею 9,8069 га, 6520983700:04:032:0015 площею 9,8066 га, розташовані в межах території Новокубанської сільської ради Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області. 

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 травня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено.
Розірвано договір оренди земельної ділянки №14928999, №14928823 від 05.12.2015 року та №16505001 від 15.03.2015 року.
Розірвано додаткові угоди №1700134 від 28.12.2017 року, кадастрові номери: 6520983700:04:032:0007 площею 4,897 га, 6520983700:04:032:0011 площею 9,8069 га, 6520983700:04:032:0015 площею 9,8066 га, якими продовжено строк оренди до 30.11.2025 року. 
Розірвано додаткові угоди №1700134-2 від 12.08.2019 року, кадастрові номери: 6520983700:04:032:0007 площею 4,897 га, 6520983700:04:032:0011 площею 9,8069 га, 6520983700:04:032:0015 площею 9,8066 га, якими продовжено строк оренди до 30.11.2029,  укладені між громадянками ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС-Агропродукт», предметом яких є земельні ділянки з кадастровими номерами: 6520983700:04:032:0007 площею 4,897 га, 6520983700:04:032:0011 площею 9,8069 га, 6520983700:04:032:0015 площею 9,8066 га, розташовані в межах території Новокубанської сільської ради Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області. 
Стягнуто з ТОВ «ЮТС-Агропродукт» на користь ОСОБА_1 витрати на судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «ЮТС-Агропродукт» - Журик А.Л., посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, неповне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Відзиву на скаргу до апеляційного суду не надходило. 

Щодо наявності змін у суб`єктному складі сторін жоден із учасників справи не зазначав, відповідних клопотань про залучення до участі у справі третіх осіб чи правонаступників сторони не заявляли, а тому апеляційний суд виходить з наявної в матеріалах справи інформації, яка була актуальною на час постановлення судом першої інстанції оскаржуваного рішення.

Учасники справи належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на їх електронні адреси. 
Адвокат Промітний Д.С., який діє від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до частини першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Як вбачається зі змісту позовних вимог, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «ЮТС-Агропродукт» про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на те, що відповідач (орендар) не виконав обов`язок зі сплати орендної плати за 2022-2024 роки, що є підставою для його розірвання.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що відповідно до Державних актів на право власності на земельну ділянку серія ХС №000931 від 08.09.2003 року, ЯБ №894537 від 27.03.2007 року та ХС №057876 від 03.04.2003 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками земельних ділянок з кадастровими номерами 6520983700:04:032:0007, 6520983700:04:032:0011 та 6520983700:04:032:0015, загальною площею відповідно 4,897 га, 9,8069 га та 9,8066 га, розташованих на території Новокубанської сільської ради Бериславського району Херсонської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Відповідно до договорів оренди землі №14928999, №14928823 від 05.12.2015 року та №16505001 від 15.03.2015 року, укладених між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ТОВ «ЮТС-Агропродукт», земельні ділянки з кадастровими номерами 6520983700:04:032:0007, 6520983700:04:032:0011 та 6520983700:04:032:0015 передані в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Згідно додаткової угоди від 28.12.2017 року та додаткової угоди №1700134-2 від 12.08.2019 року, сторони визначили нові строки дії договорів та нормативну грошову оцінку земельних ділянок: 350786,38 грн для ділянок з кадастровими номерами 6520983700:04:032:0011 і 6520983700:04:032:0015, та 175393,19 грн для ділянки з кадастровим номером 6520983700:04:032:0007. Розмір орендної плати за цими угодами визначено у 5,31% від нормативної грошової оцінки, що становить відповідно 18626,75 грн на рік для кожної з перших двох ділянок і 9313,38 грн на рік для третьої.
Відповідно до пунктів 4.1 та 4.5 додаткових угод, орендна плата має сплачуватися орендарем щороку у строк з 01 серпня до 31 грудня на банківський рахунок орендодавців.
Згідно з умовами договорів, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» зобов`язано сплатити позивачам орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки у розмірі 18626,75 грн за кожну з ділянок 6520983700:04:032:0011 і 6520983700:04:032:0015 та 9313,38 грн за ділянку 6520983700:04:032:0007. Загальна сума заборгованості за три роки становить 139700,64 грн.
Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору станом на 30.04.2025 року, позивачка ОСОБА_1 за період з січня 2022 року по грудень 2024 року не отримувала доходу від ТОВ «ЮТС-Агропродукт» у рахунок орендної плати.
Відповідно до виписки про рух коштів по рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 у АТ «Райффайзен Банк», за період з 01.01.2022 по 26.03.2025 грошові надходження в рахунок сплати орендної плати відсутні.
Згідно з випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку та додатковим рахунком до договору SAMDNWFC00075928770, який належить позивачці ОСОБА_2 , за період з 01.01.2022 по 31.12.2024 грошові надходження в рахунок сплати орендної плати відсутні.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, встановлено факт реєстрації двох епізодів можливих кримінальних правопорушень, кваліфікованих за частиною першою статті 438 КК України порушення законів та звичаїв війни.
Перший епізод зареєстровано на підставі самостійного виявлення прокурором відповідної інформації. У ньому зазначено, що 09 квітня 2022 року приблизно о 12:00 годині невстановлені особи у військовій формі з території бази ТОВ «ЮТС-Агропродукт», яка розташована в селі Новорайськ Бериславського району Херсонської області, вивезли три одиниці сільськогосподарської техніки зокрема автомобіль КАМАЗ державний номер НОМЕР_1  на загальну суму близько 1,5 мільйона гривень. Вказані дії здійснені в умовах воєнного стану, оголошеного президентом російської федерації, що становить порушення норм міжнародного гуманітарного права, зокрема Женевської конвенції.
Другий епізод внесено до ЄРДР 17 червня 2022 року на підставі заяви ТОВ «ЮТС-Агропродукт». Згідно з викладеними в ній обставинами, у зв`язку з тимчасовою окупацією збройними силами російської федерації території Херсонської області, зокрема Бериславського району, 24 лютого 2022 року російські військові проникли на територію підприємства за адресою: селище Новорайськ, вул. Промислова, 3, внаслідок чого працівники товариства були позбавлені доступу до свого майна. Крім того, 23 квітня 2022 року з території підприємства було захоплено 11 одиниць мультикоптерів DJI Agras (CE). Внаслідок цих дій підприємство також втратило можливість обробляти земельні ділянки загальною площею 60 532,9902 га, розташовані у Херсонській області.
Відповідно до розпорядження Херсонської обласної ради від 01 березня 2023 року № 24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», до відповідного переліку було включено ТОВ «ЮТС-Агропродукт», юридична адреса: вул. Промислова, буд. 3, с. Новорайськ, Новорайська сільська територіальна громада, Бериславський район. Зазначене розпорядження підлягало затвердженню на сесії обласної ради, що прямо вказано в пункті 2 цього нормативного акта.
Згідно розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 21 листопада 2023 року № 1431, ТОВ «ЮТС-Агропродукт» встановлено податкову пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю за 2022 і 2023 роки щодо частини земельних ділянок, які перебувають у його користуванні на території Великоолександрівської селищної територіальної громади. Пільга надана у розмірі 100% у зв`язку з потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами.
Підставою для надання пільги стали дані дистанційного зондування Землі, надані Державним космічним агентством України; положення Податкового кодексу України та Закону України від 11.04.2023 року № 3050-ІХ; Укази Президента України щодо введення воєнного стану та створення військових адміністрацій; фактичне розташування земельних ділянок у зоні підвищеної вибухонебезпечності внаслідок воєнних дій.
Розпорядженням передбачено визнання земельних ділянок, що перебувають у користуванні ТОВ «ЮТС-Агропродукт» непридатними до використання у зв`язку з потенційною загрозою забруднення вибухонебезпечними предметами, встановлення 100% податкової пільги зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю за 2022 та 2023 роки щодо таких ділянок (відповідно до додатків 1 і 2), відмову у наданні податкової пільги щодо окремих земельних ділянок за 2023 рік (відповідно до додатку 3) у зв`язку з виявленням фактів здійснення господарської діяльності; скасування пільги в разі припинення обставин, що були підставою для її встановлення, зокрема: відновлення використання земельної ділянки, передача її операторам протимінної діяльності або визнання придатною до використання.
Відповідно до розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 27 лютого 2024 року № 328, до раніше виданого розпорядження від 07 лютого 2024 року № 203 «Про встановлення сплати податкових пільг зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю, що перебуває в користуванні ТОВ «ЮТС-Агропродукт»», внесено зміни.
Цим розпорядженням передбачено викладення у новій редакції додатків 1 і 2, які містять: оновлений перелік земельних ділянок, щодо яких надано пільгу зі сплати місцевих податків та/або зборів за землю за 2024 рік (додаток 1); перелік земельних ділянок, щодо яких відмовлено у наданні пільги за 2024 рік (додаток 2).
Підставою для прийняття рішення є норми Податкового кодексу України, Закон України від 11 квітня 2023 року № 3050-ІХ, Укази Президента України щодо введення воєнного стану, а також дані щодо стану земельних ділянок у зв`язку з воєнними діями.
Відповідно до розпорядження начальника Великоолександрівської селищної військової адміністрації Бериславського району Херсонської області від 27 лютого 2025 року №361 «Про надання податкових пільг зі сплати місцевих податків ТОВ "ЮТС-Агропродукт" на території Великоолександрівської селищної територіальної громади», вирішено питання застосування податкових пільг до земельних ділянок, що перебувають у користуванні зазначеного товариства.
Цим розпорядженням на підставі даних дистанційного зондування Землі, наданих Державним космічним агентством України, а також відповідно до Податкового кодексу України, Закону України від 11 квітня 2023 року №3050-ІХ, Закону України від 12 травня 2015 року №?389-VIII, Указів Президента України про введення воєнного стану, передбачено: надання ТОВ «ЮТС-Агропродукт» податкової пільги у розмірі 100% зі сплати земельного податку за землю приватної власності та орендної плати за земельні ділянки комунальної власності, що знаходяться у користуванні товариства, на період І півріччя 2025 року (додаток 1); відмову у наданні пільги щодо інших земельних ділянок у зв`язку з установленим фактом здійснення господарської діяльності та проведення обстеження ділянок операторами протимінної діяльності (додаток 2).
Також розпорядженням визначено, що пільга скасовується з останнього дня місяця, в якому настає одна з таких подій: закінчення строку дії пільги, дата відповідного рішення, початок обстеження або повернення ділянки до використання.
Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, офіційно засвідчено, що військова агресія російської федерації проти України, яка стала підставою для введення воєнного стану згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, визнається форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). ТПП України підтвердила, що 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).
 Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач систематично не виконував обов`язок зі сплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки, що є істотним порушенням договору. При цьому відповідач не довів, що невиконання ним своїх зобов`язань за договором оренди сталося з причин, які не залежали від його волі або були наслідком форс-мажорних обставин, а також існування об`єктивної неможливості використання орендованих земельних ділянок за їх цільовим призначенням. Посилання на воєнний стан або лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року не є достатніми підставами для безумовного звільнення від виконання зобов`язань, оскільки такий лист носить загальний характер і не містить ідентифікації конкретного зобов`язання відповідача. А відповідачем наявність форс-мажору даному випадку та його безпосередній вплив на виконання зобов`язань Товариства не доведено.

Колегія суддів в цілому погоджується з вказаним висновком.

Відповідно до частини другої статті792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.
Правилами частини першої статті2 Закону України «Про оренду землі» визначено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.
Отже, оренда землі є окремим випадком найму майна, загальні правила якого визначені приписами цивільного (приватного) права. Відповідно й законодавче регулювання підстав припинення права оренди землі складається з норм цивільного та земельного законодавства.
Договір оренди землі, відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі», це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
Згідно з частиною першою статті15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди, зокрема, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату, а приписи статей 24,25 цього Закону визначають права та обов`язки орендодавця та орендаря, зокрема право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди і своєчасного внесення орендної плати, а також право орендаря самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі.
Орендодавець, відповідно до абзацу п`ятого частини першоїстатті 24 Закону України «Про оренду землі», має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а в разі оренди землі в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також орендної плати за водний об`єкт.
Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку, а в разі оренди земельної ділянки в комплексі з розташованим на ній водним об`єктом - також і орендну плату за водний об`єкт (частина друга статті 25 Закону України «Про оренду землі»).
Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Відповідно до спеціальної норми частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.
Отже, для того щоб констатувати наявність підстав для припинення права користування земельною ділянкою згідно з пунктом «д» частини першої статті141 ЗК України, суд має встановити такі обставини, як «систематичність» та «несплату» орендної плати.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що під систематичністю під час вирішення приватноправових спорів розуміються два та більше випадки несплати орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами договору. Натомість разове порушення такої умови договору не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. Судова практика у розумінні поняття «систематичність» у подібних правовідносинах є усталеною (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17, від 01 квітня 2020 року у справі № 277/1186/18-ц, від 29 липня 2020 року у справі № 277/526/18, від 20 серпня 2020 року у справі № 616/292/17, від 08 травня 2024 року у справі № 629/2698/23; постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду: від 24 листопада 2021 року у справі № 922/367/21, від 04 липня 2023 року у справі № 906/649/22, від 20 лютого 2024 року у справі № 917/586/23, від 02 квітня 2024 року у справі № 922/1165/23 та інші).
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що ТОВ«ЮТС-Агропродукт» систематично невиплачувало позивачам орендну плату у строки, визначені умовами укладеного між ними договору та додатковими угодами про оренду землі, що відповідно до наведених норм права є підставою для розірвання договорів оренди відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України.
Відповідно висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2024 року у справі№ 918/391/23 (провадження № 12-19гс24) підставою розірвання договору оренди землі згідно з пунктом «д» частини першої статті141 ЗК України є саме систематична, тобто неодноразова (два та більше випадків), повна несплата орендної плати. Ця спеціальна правова норма у такому випадку є самостійною та достатньою, і звертатися до більш загальної норми частини другої статті 651 ЦК України немає потреби, оскільки вона передбачає саме додаткову (до основної) підставу для розірвання договору оренди землі.
Оскільки позивачі мотивували позовні вимоги тим, що ТОВ «ЮТС-Агропродукт» вчасно не сплачувало орендну плату за 2022 - 2024 роки, тому саме відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати в обумовлений в договорі термін до 31 грудня поточного року, чого ним зроблено не було.
Відповідач факт невиплати орендної плати за 2022, 2023 та 2024 роки не заперечує, посилаючись на те, що заборгованість по орендній платі за вказаний період виникла виключно з обставин, пов`язаних з військовою агресією рф проти України, що стало підставою для введення військового стану з 24 лютого 2022 року та окупацією Херсонської області.
Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).
Частиною 2 статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.
У зв`язку із запровадження на території України УказомПрезидента України № 64 від 24 лютого 2022 року воєнного стану, Торгово-промисловою палатою України (далі - ТПП) було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили). Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору, але тільки в тому випадку, якщо саме ця обставина стала підставою для невиконання договірних зобов`язань.
У постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14 червня 2022 року в справі № 922/2394/21 зазначено, що: «статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується Верховний Суд у постанові від 16 липня 2019 року у справі №917/1053/18 та у постанові від 09 листопада 2021 у справі №913/20/21».
Отже, орендар повинен довести факт, що він опинився в ситуації неможливості виконання договірних зобов`язань, або ж виконання договірних зобов`язань внаслідок військової агресії було практично неможливим (через активні воєнні дії, тимчасову окупацію засміченням вибухонебезпечними предметами земельної ділянки, що є предметом договору), це допоможе уникнути відповідальності за порушення договірних зобов`язань.
Відповідно до частини 1 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відповідно до системного аналізу глави58 ЦК України оренда земельної ділянки є різновидом найму майна, а тому загальні положення про найм (оренду) застосовуються до регулювання відносин з найму (оренди) земельної ділянки, якщо інші правила не передбачено спеціальним Законом. Положення ЗаконуУкраїни «Про оренду землі» не забороняють застосування до відносин з оренди землі наведених загальних положень, викладених у статті762 ЦК України (постанова Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 399/935/16-ц (провадження № 61-304св17)).
Згідно з положеннями частини шостої статті762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
У пунктах 6.8-6.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі № 910/7495/16 (провадження № 12-37гс18) зазначено, що норма частини шостої статті 762 ЦК України визначає в якості підстави звільнення від зобов`язання сплатити орендну плату об`єктивну безпосередню неможливість використовувати передане у найм майно (бути допущеним до приміщення, знаходитись у ньому, зберігати у приміщенні речі тощо) через обставини, за які орендар не відповідає.
Обставини, зазначені у нормі частини шостої статті 762 ЦК України, повністю не охоплюються поняттям форс-мажорних обставин, адже на відміну від останніх, ознаками яких є їх об`єктивна та абсолютна дія, а також непередбачуваність, перші можуть бути спричинені, зокрема, й безпосередньо вольовою дією орендодавця, тобто обставини згідно з частиною шостою статті 762 ЦК України можуть включати обставини непереборної сили та випадку, втім не обмежуються ними.
Велика Палата Верховного Суду зазначила, що відсутність у частині шостій статті 762 ЦК України вичерпного переліку обставин, які унеможливлюють використання орендарем майна, підстав виникнення таких обставин, засобів їх підтвердження свідчить про те, що підставою для застосування цієї норми є встановлення факту неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин на загальних підставах, визначених процесуальним законодавством.
Спірні земельні ділянки розташовані на території Новокубанської сільської ради Бериславського району (раніше Великоолександрівського району) Херсонської області, яка у період з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією рф, а з 10 листопада 2022 року Новокубанська сільська рада віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 (провадження № 14-53цс21), у кожному конкретному випадку істотність порушення договору треба оцінювати з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення. Поняття такої істотності закон розкриває за допомогою іншого оціночного поняття «значної міри позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору». Тобто, критерієм істотного порушення договору закон визначив розмір завданої цим порушенням шкоди, який не дозволяє потерпілій стороні отримати те, на що вона очікувала, укладаючи договір.
З огляду на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що належними, достатніми та допустимими доказами відповідачем доведено факт неможливості використання орендарем майна з незалежних від нього причин, а саме існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали йому виконати передбачений договором сторін обов`язок з виплати позивачу орендної плати за 2022 рік, оскільки земельна ділянка, що розташована на території Новокубанської сільської ради, та відноситься до Великоолександрівської селищної територіальної громади, в період з 10 березня 2022 року по 09 листопада 2022 року перебувала під тимчасовою окупацією, тому в 2022 році орендар значною мірою був позбавлений можливості використовувати спірну земельну ділянку для отримання доходів в 2022 році.
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної інстанції щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2022 рік за договором оренди земельної ділянки.
Обґрунтовуючи свої заперечення щодо неможливості виплати орендної плати за 2023, 2024 роки відповідач посилається на наявність обставин непереборної сили, за які він не відповідає, що унеможливлює розірвання договору оренди землі на підставі систематичної несплати орендної плати за цей період, зокрема неможливості використання орендованих земельних ділянок позивача через її потенційне замінування та існування загрози для життя і здоров`я працівників при обробітку земельної ділянки.
Проте належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідачем не надано.
Спірні земельні ділянки розташовані на території Новокубанської сільської ради та відносяться до Великоолександрівської селищної територіальної громади, яка з 10 листопада 2022 року віднесена до території можливих бойових дій, що підтверджується наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, яким було затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, а також Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, який затверджено наказом Міністерства розвитку громад та територій України 28 лютого 2025 року№ 376, який є чинним.
Бойові дії у 2023 та 2024 роках на вказаній території не велися.
Документів на підтвердження забруднення спірних земельних ділянок вибухонебезпечними предметами матеріали справи не містять. 
Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження вчинення ним будь-яких дій, спрямованих на обстеження земельних ділянок з метою подальшого їх використання за цільовим призначенням, звернення до компетентних органів з приводу обстеження та розмінування земельних ділянок з метою усунення перешкод у користуванні ними, звернення з листами до позивачів про наявність вказаних перешкод та звільнення відповідача у зв`язку з цим від сплати орендної плати тощо, що могло б свідчити про здійснення відповідачем дій щодо доведеності наявності дійсних обставин щодо неможливості виконання зобов`язання, що, в свою чергу, могло б розглядатися як підстава для застосування частини шостої статті 762 ЦК України.
Також, скаржник зазначає, що наявність форс-мажорних обставин в даному випадку підтверджується листом ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28 лютого 2022 року.
Проте, частиною другою статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», передбачено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.
Отже, для засвідчення форс-мажорних обставин ТПП України видається сертифікат. Водночас, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, на який посилається скаржник як на аналогію сертифікату про посвідчення форс-мажорних обставин, не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», а також такий лист не є документом, який був виданий за зверненням відповідного суб`єкта (Відповідача), для якого могли настати певні форс-мажорні обставини.
Верховний Суд у постановах від 01.06.2021 у справі №910/9258/20, від 14.06.2022 у справі №922/2394/21 зазначав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.
Таким чином, в разі наявності певних обставин (форс-мажорних), які засвідчені для конкретної особи відповідним сертифікатом ТПП України, суд має оцінити зазначений доказ у сукупності з іншими доказами.
Водночас, настання форс-мажорних обставин не є підставою для невиконання стороною зобов`язання, строк виконання якого настав до дати настання таких обставин, а також для звільнення сторони від відповідальності в такому випадку.
Такий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі №912/750/22.
Розпорядженням ХОР від 01 березня 2023 року №24 «Про доповнення переліку суб`єктів господарювання, що постраждали внаслідок обставин непереборної сили», яким ТОВ «ЮТС-АГРОПОДУКТ», на яке посилається представник товариства в апеляційній скарзі, внесений у перелік суб`єктів господарювання, що постраждав внаслідок обставин непереборної сили прийнятий на підставі листа ТПП України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 та його не можна вважати сертифікатом у розумінні статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні». Крім того, вказане розпорядження не містить будь-яких відомостей на підтвердження доводів представника Товариства щодо наявності конкретних обставин, які унеможливлювали використання відповідачем об`єкту оренди і, як наслідок, виконання ним своїх зобов`язань за договором оренди землі.
Доводи апеляційної скарги щодо неможливості здійснення господарської діяльності через знищення та розкрадання майна Товариства, зокрема сільськогосподарської техніки, колегія суддів також відхиляє, оскільки відповідачем не доведено втрату всієї техніки та обладнання, необхідного для обробки землі та неможливості залучення такої техніки на правах оренди.
Посилання апелянта на те, що звільнення від сплати земельного податку чи орендної плати відповідно до підпункту 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України звільняє орендаря від зобов`язань за договором оренди землі, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки звільнення від нарахування та сплати плати за землю у контексті Податкового кодексу не є тотожним звільненню від обов`язку сплачувати орендну плату орендодавцю, як сторони у цивільно-правовому договорі оренди земельної ділянки, який є чинним та не визнаний припиненим чи недійсним.
За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної інстанції щодо відсутності вини відповідача у невиконанні обов`язку щодо виплати орендної плати за 2023-2024 роки за договором оренди земельної ділянки.
 Отже, суд першої інстанції дійшов в цілому правильного висновку, що спірні договори оренди землі за вимогою позивача можуть бути достроково розірвані з підстав неналежного виконання умов договору, а саме: систематичного (два і більше разів) невиконання обов`язків зі сплати орендної плати, що є істотним порушенням умов договору.
Повно та всебічно дослідивши обставини у справі та надані докази, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги про розірвання договору оренди землі.
Керуючись статтями 374,375,381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-Агропродукт» залишити без задоволення.
Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 16 травня 2025 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
  
Повний текст постанови виготовлено – 11 вересня 2025 року.

   Головуючий                                                                                О.В.Кутурланова   

   Судді:                                                                                           Л.П.Воронцова

                                                                                                          І.В.Склярська