КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження:                                                        Доповідач - Кафідова О.В.
22-ц/824/12168/2025             
                                      
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
         м. Київ                                                                                             Справа № 759/25530/24
 
07 жовтня 2025 року Київський апеляційний суд у складі  колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Кафідової О.В.
суддів                       - Оніщука М.І.
                                  - Шебуєвої В.А.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Твердохліб Ю.О. у цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, -
в с т а н о в и в:
 
У листопаді 2024 року представник Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що  07.02.2022 року між ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено договір №101077579 добровільного страхування «Граве КАСКО» відносно автомобіля «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 .
02.08.2022 року о 15:30 год. у м. Києві, по вул. Рогнідинській, 2, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого автомобілю «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля «Land Rover», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .
Відповідно до постанови Печерського районного суду м. Києва від 13.09.2022 року по справі №757/20972/22-п дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення правил дорожнього руху ОСОБА_1 , в результаті якої був пошкоджений автомобіль страхувальника ОСОБА_2 . 
Відповідно до Звіту №9224/2 про оцінку транспортного засобу «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 вартість матеріального збитку завданого власнику складає 487 033,75грн, а відповідно до рахунку №С000085631 від 08.08.2022 року та рахунку-фактури №ФОП-000319 від 08.11.2022 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 312 795,15 грн. 
Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що фахівцями ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА було складено страховий акт № 11.98013692.1/KOS від 11.08.2022 року та страховий акт №11.98013692.1/KOS від 22.11.2022 року, відповідно до якого загальний розмір страхового відшкодування становить 312 795,15 грн. ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило частину страхового відшкодування за ремонт транспортного засобу в розмірі 97 295,15 грн. на рахунок СТО ТОВ «Автолайф центр», а решту частини страхового відшкодування в розмірі 215 500,00 грн було перераховано відповідно до платіжного доручення №1124116477 від 24.11.2022 року, отже фактичні витрати ПрАТ «СК «ГРАВЕ Україна» пов`язані з цим страховим випадком складають 312 795,15 грн.
Відповідно до витягу з єдиної централізованої бази даних МТСБУ «Моторно транспортне страхове бюро України» цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ПАТ «СК «УСГ» відповідно до Полісу №ЕР/205625531, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 130 000,00 грн, франшиза складає 0,00 грн. 
Позивач звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про страхове відшкодування та ПАТ «СК «УСГ» прийняло рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 130 000,00 грн, які були перераховані на рахунок ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА». 
Отже, вважає, що ОСОБА_1 зобов`язаний відшкодувати ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» грошові кошти в розмірі: 312 795,15 грн - 130 000,00 грн = 182 795,15 грн.
Вказує на те, що позивач намагався здійснити досудове врегулювання даного спору шляхом направлення претензії № 985-101077579 від 14.10.2024 року на адресу відповідача, однак, останній не сплатив суму боргу, жодної відповіді на претензію не надав, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.
З огляду на вище викладене просив суд стягнути з відповідача на користь позивача завнані збитки по виплаті страхового відшкодування в розмірі 182 795,15 грн. 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 року позов ПАТ "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" до ОСОБА_1  про відшкодування шкоди задоволено частково.
Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ПАТ "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" витрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 182 795 гривень 15 копійок, судовий збір у розмірі 3 028,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 22 травня 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким позов залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції ухвалено з неповним з`ясуванням обставин справи.
Зазначає, що акт огляду транспортного засобу № 9224 від 08.08.2022 (дефектна відомість), складений незалежним спеціалістом (оцінювачем) Горобцем Ю.М. через шість днів після дорожньо-транспортної пригоди, містить перелік механічних пошкоджень автомобіля ««Jaguar І-РАСЕ» д.н.з. НОМЕР_1 , серед яких не зазначені дефекти, які б вказували на пошкодження блок-фар застрахованого позивачем автомобіля або місць їх кріплень під час ДТП, що сталося 02.08.2022. (а.с. 23). Акт огляду транспортного засобу № 9224 (додатковий), де зазначені пошкодження автомобіля «Jaguar І-РАСЕ» д.н.з. НОМЕР_1 у вигляді зламаних кріплень лівої та правої блок-фар, складений незалежним спеціалістом (оцінювачем) Горобцем Ю.М. 04.11.2022, тобто через вісімдесят шість днів після дорожньо-транспортної пригоди, (а.с. 24).
Вказує на те, що ні позивачем, ні судом не спростовані доводи відповідача, що на фотографіях з місця ДТП від 02.08.2022 відсутні ознаки механічної взаємодії блок-фар або частин їх кріплення до кузова застрахованого позивачем автомобіля і кузова автомобіля відповідача.
Вважає, що реальна вартість втраченого майна визначена рахунком ТОВ «Автолайф Центр» №С000085631 від 08.08.2022, відповідно до якого загальна сума вартості запчастин, витратних матеріалів та виконаних робіт для відновлення пошкоджень, отриманих автомобілем «Jaguar І-РАСЕ» д.н.з. НОМЕР_1 02 серпня 2022 року складає 97 295,15 грн. Зазначена сума сплачена страховою компанією відповідача ПАТ «СК «УСГ» в повному обсязі, що не заперечується позивачем у позовній заяві і підтверджується додатками до позову, надісланими відповідачу.
Вказує на те, що у в матеріалах справи відсутні докази того, що кріплення блок-фар автомобіля «Jaguar І-РАСЕ» д.н.з. НОМЕР_1 були пошкоджені 02 серпня 2022 року саме внаслідок дій відповідача в даній ДТП.
Окрім того, спеціалістом (оцінювачем) у Акті огляду транспортного засобу №9224 додатковий) від 04.11.2022 не зазначений пробіг автомобіля, що є обов`язковою складовою при визначенні вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 142/5/2092 (із змінами та доповненнями) і Методики визначення обсягу ремонтних д:й при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Реєстраційний код у Реєстрі методик проведення судових експертиз - 12.2.04.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Кафідової О.В., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 07.02.2022 між ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспорту №101077579 (а.с. 14).
03.08.2022 року ОСОБА_3 звернувся до ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» з заявою про страхове відшкодування, внаслідок події, яка відбулася 02.08.2022 (а.с. 16-17).
Згідно звіту №9224/2, який складено 15.11.2022 року про оцінку транспортного засобу «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 вартість матеріального збитку завданого власнику складає 487 033,75 грн (а.с. 23).
Відповідно до рахунку №С000085631 від 08.08.2022 року та рахунку-фактури №ФОП-000319 від 08.11.2022 року загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 312 795,15 грн (а.с. 29, 33).
ОСОБА_2 09.08.2022 року звернулась з заявою до ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» про виплату страхового відшкодування у розмірі 97 295,15 грн (а.с. 31).
Згідно копії страхового акту № 11.98013692.1/КОS від 11.08.2022 року та копії платіжного доручення № 0815114541 від 15.08.2022 року ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило на рахунок ТОВ «Автолайф центр» 97 295,15 грн (призначення платежу: страхове відшкодування ОСОБА_2 , автомобіль НОМЕР_1 ) (а.с. 32, 33).
ОСОБА_2 10.11.2022 року звернулась з заявою до ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» про виплату страхового відшкодування у розмірі 215 500,00 грн (а.с. 35).
Згідно копії страхового акту № 11.98013692.1/КОS доплата від 22.11.2022 року та копії платіжного доручення № 1124116477 від 24.11.2022 року ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» виплатило на рахунок ФОФ ОСОБА_5 215 500,00 грн (призначення платежу: страхове відшкодування ОСОБА_2 , автомобіль НОМЕР_1 ) (а.с. 36).
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що цивільна відповідальність водія транспортного засобу «Land Rover», номерний знак НОМЕР_2 на день скоєння ДТП була забезпечена полісом № ЕР205625531, ліміт за шкоду майну 130 000,00 грн; назва страхової компанії - ПАТ «СК «УСГ» (а.с. 37).
Зі змісту виписки по особовому рахунку від 27.11.2024 року вбачається, що ПАТ «СК «УСГ» здійснило переказ 130 000,00 грн на рахунок ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» (а.с. 37).
14.10.2024 року представник ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» направив на адресу ОСОБА_1 претензію на суму 182 795,15 грн (а.с. 38).
Крім того, до позовної заяви долучено копії: свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 (а.с. 15); акту огляду транспортного засобу (а.с. 23-25); ремонтної калькуляції № 9224 від 15.11.2022 (а.с. 25-26).
Постановою Печерського районного суду м.Києва від 13.09.2022 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.
Згідно вищевказаної постанови, 02.08.2022 о 15 год. 30 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Ленд Ровер», державний номерний знак НОМЕР_2 , в м. Києві по вул. Рогнідинській, 2, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем Ягуар, державний номерний знак НОМЕР_1 (водій ОСОБА_3 ), в результаті обидва транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "Страхова компанія "ГРАВЕ УКРАЇНА" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що вина відповідача у спричинені ДТП встановлена постановою Печерського районного суду м.Києва від 13.09.2022 року у справі № 757/20972/22, позивач виконав покладені на нього обов`язки, передбачені договором страхування, та оплатив спричинені ДТП збитки в порядку виплати страхового відшкодування, вартість ремонту була частково повернута страховою компанією відповідача, іншу частину грошових коштів відповідачем не сплачено, а тому суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для стягнення на користь позивача з відповідача у відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування 182 795,15 грн.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст.1166 ЦК України).
В порядку ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно з  ст.1194 ЦК України в разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 5 цього Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до ст. 6 цього Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за  участю  забезпеченого  транспортного  засобу,  внаслідок  якої настає  цивільно-правова  відповідальність особи, відповідальність якої  застрахована,  за шкоду,  заподіяну  життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно п. 22.1 ст. 22 цього Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
За ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Згідно із ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц  роз`яснено, що  ст. 1191 ЦК України та ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією».
Аналогічні висновки викладені Верховним Судом і в Постановах від 30 січня 2019 року  у справі № 755/9320/15-ц, від 24 лютого 2020 року у справі № 707/2727/18 та інших, що свідчить про усталену судову практику у таких правовідносинах.
З наведених обставин справи вбачається, що знайшли своє підтвердження обставини дорожньо-транспортної пригоди 02.08.2022, за участю автомобіля «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , та автомобіля «Land Rover», номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . Вина у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди встановлена судовим рішенням у справі про адміністративне правопорушення відносно відповідача, тому доведенню в рамках розгляду даної справи не підлягають.
Позивач на підставі правовідносин за договором добровільного страхування здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 312 795,15 грн.
У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди  транспортному засобу «Jaguar», номерний знак НОМЕР_1 .
Зі змісту виписки по особовому рахунку від 27.11.2024 року вбачається, що ПАТ «СК «УСГ» здійснило переказ 130 000,00 грн на рахунок ПрАТ «СК «ГРАВЕ УКРАЇНА» (а.с. 37).
Отже, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою становить 182 795,15 грн.
Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судупершої інстанціі відносно обгрунтованості позовних вимог та наявність підстав для стягнення на користь позивача з відповідача у відшкодування витрат по виплаті страхового відшкодування 182 795,15 грн.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що ні позивачем, ні судом не спростовані доводи відповідача, що на фотографіях з місця ДТП від 02.08.2022 відсутні ознаки механічної взаємодії блок-фар або частин їх кріплення до кузова застрахованого позивачем автомобіля і кузова автомобіля відповідача, колегія суддів відхиляє, оскільки на підтвердження своїх позовних вимог, позивачем було надано копію звіту № 9224/2 від 15.11.2022. В свою чергу відповідач не спростував наданий позивачем звіт, ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції, не заявляв клопотання про призначення у даній справі судової експертизи.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що у в матеріалах справи відсутні докази того, що кріплення блок-фар автомобіля «JaguarІ-РАСЕ» д.н.з. НОМЕР_1 були пошкоджені 02 серпня 2022 року саме внаслідок дій відповідача в даній ДТП, колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи грунтуються лише на припущеннях відповідача та не підтверджені належними та допустимими доказами. 
Доводи апеляційної скарги відносно того, що спеціалістом (оцінювачем) у Акті огляду транспортного засобу №9224 (додатковий) від 04.11.2022 не зазначений пробіг автомобіля, що є обов`язковою складовою при визначенні вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу, відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24.11.2003 142/5/2092 (із змінами та доповненнями) і Методики визначення обсягу ремонтних дій при встановленні розміру матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу. Реєстраційний код у Реєстрі методик проведення судових експертиз - 12.2.04, коллегія суддів відхиляє, оскільки акт огляду транспортного засобу №9224 від 04.11.2022 є додатковим актом. Як вбачається з матеріалів справи, в акті огляду транспортного засобу № 9224 від 08.08.2022 експертом було зазначено пробіг автомобіля «Jaguar І-РАСЕ» д.н.з. НОМЕР_1 , а тому доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції. 
Отже, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанцій правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню. Виходячи із основних принципів цивільного процесу, зокрема, змагальності і диспозитивності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку. Оскаржуване судове рішення містить висновки щодо результатів оцінки зібраних у справі доказів, відповідає вимогам ЦПК України щодо законності й обґрунтованості.
Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправильності висновків суду першої інстанії в частині стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.
Окрім того, з огляду на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з положень ст.141 ЦПК України, відсутні підстави для здійснення перерозподілу судових витрат.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним доказам, обставинам справи і підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2025 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

               Головуючий:                                              Судді: