ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 жовтня 2025 р.	Справа № 440/3965/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Ральченка І.М. ,  Чалого І.С. ,
за участю секретаря судового засідання Кіт Т.Р.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, повний текст складено 11.08.25 року по справі № 440/3965/25
          за позовом            Товариства з обмеженою відповідальністю  «Зерно-баланс»  
          до            Головного управління ДПС у Полтавській області                    
          про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерно-баланс" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС в Полтавській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, а саме просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 26.02.2025 №00021960706.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Баланс" задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Полтавській області від 26.02.2025 №00021960706. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-Баланс" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24224,00 грн.
Головне управління ДПС в Полтавській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу , вважає , що судом першої інстанції порушено норми як матеріального так і процесуального права. Вказує , що статтею 13 Закону № 2473, який є спеціальним Законом в сфері здійснення валютних операцій, передбачено проведення розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів виключно у грошовій формі, під якою слід розуміти надходження валютних цінностей як в національній так і в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом НБУ, в залежності від виду і особливостей зовнішньоекономічних контрактів в яких визначено валюту розрахунків. Грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених НБУ. Враховуючи викладене вище, у разі не зарахування в повному обсязі грошових коштів на рахунок резидента у банку України в строки встановлені НБУ, до резидента застосовується відповідальність у вигляді пені за їх порушення. Також, вважає , що судом порушено основоположні принципи судочинства, закріплені КАС України, зокрема положення ст. 2 КАС України щодо прийняття судового рішення за наслідками всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом. Також судом не дотримана така основна засада судочинства, передбачена ст. 129 Конституції України як законність, що передбачає вирішення спору при правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Просить суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі № 440/3965/25 скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Зерно-баланс" подало до суду відзив на апеляційну скаргу , вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, просить апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 залишити без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 по справі № 440/3965/25 залишити без змін.
Представник відповідача в судовому засіданні підтримав вимоги та обґрунтування апеляційної скарги , наполягав на її задоволенні.
Представник позивача підтримав свої заперечення проти задоволення апеляційної скарги.
Колегія суддів, вислухавши суддю – доповідача, пояснення представників сторін , перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції , доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи у їх сукупності вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи , що Головним управлінням ДПС у Полтавській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 81.1 статті 81, пункту 82.2 статті 82, підпункту 69.2-2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДПС у Полтавській області від 07.01.2025 № 44-п проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Зерно-баланс" з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 17.01.2024 по останній день перевірки в зв`язку з надходженням до Головного управління ДПС у Полтавській області листів ДПС України № 14210/7/99-00-07-05-02-07 від 15.05.2024, № 26563/7/99-00-07-04-02-07 від 23.09.2024 про виявлені банком АТ "Універсал банк", МФО 322001, факти ненадходження валютних коштів або товару в установлені НБУ граничні строки розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами № AGPC-24002 від 17.01.2024, № AGPC-24006 від 01.05.2024, №DAP2904/2024-C від 29.04.2024, №ZB10-07-2024 від 10.07.2024, укладеними з нерезидентами, за результатами якої 21.01.2025 складено акт №862/16-31-07-06-02/40900620 (далі – акт перевірки /а.с. 67-73, том 1/).
Згідно з висновками акта перевірки перевіркою встановлено: ненадходження валютної виручки в установлені НБУ граничні терміни розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами в  установлені постановою НБУ № 145 від 10.11.2023 "Про внесення змін до постанови Правління Національного банку України від 14.05.2019 № 67" граничні строки розрахунків (90, 120 днів), порушення частини другої статті 13 Закону України від 21.06.2018  № 2473-VIII "Про валюту і валютні операції" при виконанні експортних контрактів:
- за контрактом № AGPC-24006 від 01.05.2024, укладеного з нерезидентом Agrolexica International Trading BV, Нідерланди, у сумі 71896,39 дол. США на 155 днів з 13.08.2024 по 14.01.2025;
- за контрактом № AGPC-24002 від 17.01.2024, укладеного з нерезидентом Agrolexica International Trading BV, Нідерланди, у сумі 36178,75 дол. США на 157 днів з 11.08.2024 по 14.01.2025, у сумі 40939,32 дол. США на 146 днів з 22.08.2024 по 14.01.2025, у сумі 81371,53 дол. США на 146 днів з 22.08.2024 по 14.01.2025, у сумі 94576,00 дол. США на 140 днів з 28.08.2024 по 14.01.2025.
26.02.2025 на підставі висновків акта перевірки від 21.01.2025 винесено податкове повідомлення-рішення №00021960706, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності на суму 5931630,65 грн /а.с. 77, том 1/.
Не погодившись із цим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з позовом про визнання його протиправним та скасування.
Задовольняючи позовні вимоги , враховуючи виконання зобов`язань резидента України перед нерезидентом за зовнішньоекономічним контрактом шляхом зарахування зустрічних вимог за наявності належним чином оформлених документів, суд першої інстанції дійшов висновку, що податковим органом не було доведено наявність підстав для нарахування позивачу пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, з огляду на що податкове повідомлення-рішення від 26.02.2025 №00021960706 є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог , виходячи з наступного.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються, зокрема, Законом України "Про валюту і валютні операції" від 21.06.2018 №2473-VІІІ (далі – Закон №2473-VІІІ), постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7.
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" від 16.04.1991 №959-XII (далі – Закон №959-XII) експорт (експорт товарів) – продаж товарів українськими суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності іноземним суб`єктам господарської діяльності (у тому числі з оплатою в негрошовій формі) з вивезенням або без вивезення цих товарів через митний кордон України, включаючи реекспорт товарів.
Момент здійснення експорту (імпорту) – момент перетину товаром митного кордону України або переходу права власності на зазначений товар, що експортується чи імпортується, від продавця до покупця.
Зовнішньоекономічна діяльність – діяльність суб`єктів господарської діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності, а також діяльність державних замовників з оборонного замовлення у випадках, визначених законами України, побудована на взаємовідносинах між ними, що має місце як на території України, так і за її межами.
Зовнішньоекономічний договір (контракт) – домовленість двох або більше суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та їх іноземних контрагентів, спрямована на встановлення, зміну або припинення їх взаємних прав та обов`язків у зовнішньоекономічній діяльності.
Іноземна валюта:
- валюта готівкою, грошові знаки (банкноти, білети державної скарбниці, монети), що знаходяться в обігу і є законним платіжним засобом на території відповідної іноземної держави, а також вилучені або ті, що вилучаються з обігу, але підлягають обміну на грошові знаки, які знаходяться в обігу,
- платіжні документи у грошових одиницях іноземних держав та міжнародних розрахункових одиницях,
- кошти у грошових одиницях іноземних держав, міжнародних розрахункових одиницях та у діючій на території України валюті з вільною конверсією, які знаходяться на рахунках та вкладах у банківсько-кредитних установах на території України та за її межами.
Правові засади здійснення валютних операцій, валютного регулювання та валютного нагляду, права та обов`язки суб`єктів валютних операцій і уповноважених установ, відповідальність за порушення валютного законодавств визначено Законом № 2473-VIII.
Метою цього Закону є забезпечення єдиної державної політики у сфері валютних операцій та вільного здійснення валютних операцій на території України.
У статті 1 Закону №2473-VIII наведено, що валютна операція – операція, що має хоча б одну з таких ознак, зокрема: операція, пов`язана з переходом права власності на валютні цінності та (або) права вимоги і пов`язаних з цим зобов`язань, предметом яких є валютні цінності, між резидентами, нерезидентами, а також резидентами і нерезидентами, крім операцій, що здійснюються між резидентами, якщо такими валютними цінностями є національна валюта.
Відповідно до частини першої статті 3 Закону № 2473-VIII відносини, що виникають у сфері здійснення валютних операцій, валютного регулювання і валютного нагляду, регулюються Конституцією України, цим Законом, іншими законами України, а також нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.
Згідно з частинами першою, другою, четвертою, п`ятою, восьмою статті 13 Закону №2473-VIII Національний банк України має право встановлювати граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів.
У разі встановлення Національним банком України граничного строку розрахунків за операціями резидентів з експорту товарів грошові кошти підлягають зарахуванню на рахунки резидентів у банках України у строки, зазначені в договорах, але не пізніше строку та в обсязі, встановлених Національним банком України. Строк виплати заборгованості обчислюється з дня митного оформлення продукції, що експортується, а в разі експорту робіт, послуг, прав інтелектуальної власності та (або) інших немайнових прав - з дня оформлення у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді) акта, рахунка (інвойсу) або іншого документа, що засвідчує їх надання.
За окремими операціями з експорту та імпорту товарів граничні строки розрахунків, встановлені Національним банком України, можуть бути подовжені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері економічного розвитку, шляхом видачі висновку.
Порушення резидентами строку розрахунків, встановленого згідно із цією статтею, тягне за собою нарахування пені за кожний день прострочення в розмірі 0,3 відсотка суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару) у національній валюті (у разі здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним договором (контрактом) у національній валюті) або в іноземній валюті, перерахованій у національну валюту за курсом Національного банку України, встановленим на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаних грошових коштів за договором (вартості недопоставленого товару).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за результатами перевірки стягує у встановленому законом порядку з резидентів пеню, передбачену частиною п`ятою цієї статті.
Правління Національного банку України постановою № 5 від 02.01.2019 затвердило Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті (далі – Положення № 5), яке визначає заходи захисту, запроваджені Національним банком України, порядок їх застосування (порядок здійснення валютних операцій в умовах запроваджених цим Положенням заходів захисту), а також порядок здійснення окремих операцій в іноземній валюті.
Згідно з пунктами 21, 23 Положення №5 граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 365 календарних днів.
Розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного пунктом 21 розділу II цього Положення, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення, у повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 22 розділу II цього Положення стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в Україні в банку.
Водночас, згідно з пунктом 14-2 постановою Правління НБУ від 24.02.2022 №18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" (далі – Постанова №18) граничні строки розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів становлять 180 календарних днів та застосовуються до операцій, здійснених з 05.04.2022.
У пункті 14-4 Постанови № 18 наведено, що розрахунки за операціями резидентів з експорту та імпорту товарів здійснюються не пізніше строку, визначеного в пункті 14-2 цієї постанови, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови в повному обсязі, з урахуванням вимог пункту 14-3 цієї постанови стосовно операцій з експорту, імпорту товарів у незначній сумі (уключаючи незавершені розрахунки за операцією). Грошові кошти від нерезидента за операціями резидента з експорту товарів підлягають зарахуванню на рахунок резидента в банку в Україні.
У пункті 6 Інструкції про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів, затвердженою постановою Правління НБУ від 02.01.2019 №7 (далі – Інструкція № 7),  передбачено, що банк згідно з цією Інструкцією здійснює валютний нагляд за дотриманням резидентом граничних строків розрахунків за:
1) операцією резидента з експорту товарів, якщо на дату митного оформлення продукції або виконання резидентом робіт, надання послуг, експорту прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі), розрахунки за такою операцією не завершені (кошти від продажу нерезиденту товару на поточний рахунок резидента не надійшли або надійшли не в повному обсязі) або в банку немає інформації про завершення розрахунків за такою операцією;
2) операцією резидента з імпорту товарів, якщо на дату оплати резидентом товару [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] нерезидентом не була здійснена поставка за операцією з імпорту товару з оформленням типів МД, зазначених у підпункті 3 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, та відображенням інформації про таке оформлення у реєстрі МД, або документів, зазначених у підпунктах 3, 4 пункту 9 розділу III цієї Інструкції, або в банку немає інформації про здійснення поставки за такою операцією;
3) імпортною операцією резидента, якщо на дату оплати резидентом продукції [а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - на дату здійснення банком платежу на користь нерезидента (дату списання коштів з рахунку банку)] імпортна операція без увезення продукції на територію України не була завершена або в банку немає інформації про завершення імпортної операції без увезення продукції на територію України.
У пункті 7 Інструкції № 7 наведено, що розпочинає відлік установлених Національним банком граничних строків розрахунків з дати:
1) оформлення МД типу ЕК-10 "Експорт", ЕК-11 "Реекспорт" на продукцію, що експортується (якщо продукція згідно із законодавством України підлягає митному оформленню), або підписання акта або іншого документа, що засвідчує поставку нерезиденту товару відповідно до умов експортного договору (якщо товар згідно із законодавством України не підлягає митному оформленню), - за операціями з експорту товарів;
2) здійснення платежу (списання коштів з рахунку клієнта), а в разі застосування розрахунків у формі документарного акредитива - здійснення банком платежу на користь нерезидента (списання коштів з рахунку банку) - за операціями з імпорту товарів.
Датою здійснення платежу на користь нерезидента - постачальника товару вважається дата здійснення банком платежу на користь нерезидента - постачальника товару, якщо оплата зобов`язань резидента за операцією з імпорту товару здійснюється за рахунок коштів, отриманих від банку на підставі кредитного договору без зарахування цих коштів на поточний рахунок такого резидента в банку.
Відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу III Інструкції №7 банк, крім підстав, передбачених у пункті 9 розділу III цієї Інструкції, має право завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за наявності: документів про припинення зобов`язань за операціями з експорту, імпорту товарів зарахуванням зустрічних однорідних вимог у разі дотримання сукупності таких умов:
вимоги випливають із взаємних зобов`язань між резидентом і нерезидентом, які є контрагентами за цими операціями;
вимоги однорідні; строк виконання за зустрічними вимогами настав або не встановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги;
між сторонами не було спору щодо характеру зобов`язання, його змісту, умов виконання.
Згідно зі статтями 627, 628 Цивільного кодексу України (надалі –  ЦК України) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 "Припинення зобов`язання" розділу І книги п`ятої "Зобов`язальне право" ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України), зокрема, зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (стаття 601 ЦК України). Аналогічні положення закріплені також у статті 203 Господарського кодексу України (далі – ГК України), згідно з частиною третьою якої господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.
При тлумаченні наведених норм слід виходити з того, що зустрічність вимог передбачає одночасну участь сторін у двох зобов`язаннях, де кредитор за одним зобов`язанням є боржником в іншому. Тобто, сторони одночасно беруть участь у двох зобов`язаннях, і при цьому кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, і навпаки. Що ж до однорідності вимог, то вона визначається їхньою правовою природою та матеріальним змістом (вираженням) і не залежить від підстав, що зумовили виникнення зобов`язань. Це означає, що вимоги вважаються однорідними, якщо зобов`язання сторін стосовно одна до одної мають бути виконані однаково, тоді як підстави виникнення зобов`язань можуть бути різними.
У статті 14 Закону №959-XII передбачено, що всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право:
- самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам;
- безпосередньо брати і надавати комерційні кредити за рахунок власних коштів у діючій на території України валюті та в іноземній валюті як у межах, так і за межами України, самостійно приймати рішення у зазначених питаннях;
- вільно обирати банківсько-кредитні установи, які будуть вести їх валютні рахунки та розрахунки з іноземними суб`єктами господарської діяльності, користуватись їх послугами, з додержанням при цьому вимог чинних законів України.
Згідно зі статтею 44 ГК України підприємництво здійснюється на основі вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності, самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону, вільного найму підприємцем працівників. комерційного розрахунку та власного комерційного ризику, вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом, самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.
Статтею 5 Закону №959-XII передбачено, що усі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності незалежно від форми власності та інших ознак мають рівне право здійснювати будь-які види зовнішньоекономічної діяльності та дії щодо її провадження, у тому числі будь-які валютні операції та розрахунки в іноземній валюті з іноземними суб`єктами господарської діяльності, що прямо не заборонені або не обмежені законодавством, у тому числі заходами захисту, запровадженими Національним банком України відповідно до Закону України "Про валюту і валютні операції".
Згідно з статтею 6 Закону №959-XII зовнішньоекономічний договір (контракт) укладається суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності або його представником у простій письмовій або в електронній формі, якщо інше не передбачено міжнародним договором України чи законом. У разі експорту послуг (крім транспортних) зовнішньоекономічний договір (контракт) може укладатися шляхом прийняття публічної пропозиції про угоду (оферти) або шляхом обміну електронними повідомленнями, або в інший спосіб, зокрема шляхом виставлення рахунка (інвойсу), у тому числі в електронному вигляді, за надані послуги.
Для підписання зовнішньоекономічного договору (контракту) суб`єкту зовнішньоекономічної діяльності не потрібен дозвіл будь-якого органу державної влади, управління або вищестоящої організації, за винятком випадків, передбачених законами України.
Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Зовнішньоекономічний договір (контракт) може бути визнано недійсним у судовому порядку, якщо він не відповідає вимогам законів України або міжнародних договорів України.
Отже, зазначені норми визначають те, що суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності гарантовано свободу підприємницької діяльності, яка здійснюється у порядку та у спосіб, що не заборонені законом.
Таким чином, чинним законодавством не заборонено та не обмежено законні форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями, що не передбачають, власне, надходження іноземної валюти на рахунок резидента. Так само, чинне законодавство не пов`язує застосування інституту зарахування однорідних зустрічних вимог з певними видами договорів як обов`язковою умовою припинення зобов`язання у такий спосіб, крім випадків, коли зарахування не допускається.
Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду в постанові від 31.01.2020 у справі №1340/3649/18 вже зробив висновок щодо застосування наведених норм у правовідносинах щодо відповідальності резидента за ненадходження валютної виручки в разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Відповідно до правової позиції, сформованої в цій постанові, резидент є вільним у виборі форми розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України, а тому перебування таких операцій на валютному контролі саме по собі не спричиняє наслідку у вигляді застосування штрафних санкцій (пені), передбачених статтею 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті". Припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог є складовою гарантованого Конституцією України права на свободу підприємницької діяльності та може бути обмежено виключно законами України.
У розвиток наведеної правової позиції щодо застосування норм частини першої статті 1, частини першої статті 4 Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті", пункту 1.10 Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 24.03.1999 №136, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.07.2021 у справі № 817/1200/15 сформував такий висновок: у разі припинення зобов`язання за зовнішньоекономічним договором шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог у строк, встановлений нормами Закону України "Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті" для розрахунків у іноземній валюті, підстави для притягнення резидента до відповідальності за порушення термінів розрахунків у іноземній валюті (за ненадходження валютної виручки) відсутні, незалежно від підстав виникнення зустрічних однорідних вимог та складу учасників зарахування зустрічних однорідних вимог. Обставини щодо зарахування зустрічних однорідних вимог та припинення внаслідок цього зобов`язань за зовнішньоекономічним договором підлягають встановленню судом з дослідженням належних щодо цього доказів.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 квітня 2024 року  у справі № 420/11771/23, від 22 січня 2025 року у справі № 420/12562/23, від 16 липня 2025 року у справі №320/29423/23.
Матеріали справи свідчать , що між ТОВ "Зерно-баланс" (продавець)  укладено з нерезидентом Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) (покупець) договір №AGPC-24002 від 17.01.2024, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця товари відповідно до специфікації до договору /а.с.108-111, том 1/.
Відповідно до пункту 1.2 цього договору кількість, ціна, умови поставки, термін поставки, якісні показники та вантажоотримувач товару зазначені в додатку (специфікації) до контракту, які є його невід`ємною частиною.  
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 та 2.3 цього договору загальна сума договору та ціна товару встановлюється відповідно до специфікації (додатку) до цього договору. Ціна товару зазначена на базисних умов поставки DAP (Інкотермс 2020) – один з нижчезазначених терміналів:
- зерновий термінал п/п Кілія, Одеська область м. Кілія або;
- Тов "сзт" "чорноморськ", Одеська обл.,м. Чорноморськ, або;
- "Ізмаїльський зерновий термінал", Одеська область, м. Ізмаїл.
Валютою платежу є долари США або євро та зазначаються в специфікації.
Відповідно до специфікацій до договору №AGPC-24002 від 17.01.2024:
- №1 від 17.01.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 5312,50 т, ціна 160 USD, вартість товару – 850000,00 USD /а.с.111 зворот -112, том 1/. 
- №2 від 05.02.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 5000 т, ціна 160 USD, вартість товару – 800000,00 USD /а.с. 112 зворот -113, том 1/.
- №3 від 26.02.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 5000 т, ціна 160 USD, вартість товару – 800000,00 USD /а.с.113 зворот -114, том 1/.
- №4 від 05.04.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 5000 т, ціна 157 USD, вартість товару – 785000,00 USD /а.с.114 зворот -115, том 1/.
- №5 від 15.04.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 3000 т, ціна 157 USD, вартість товару – 471000,00 USD /а.с.115 зворот -116, том 1/.
- №6 від 11.04.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 3000 т, ціна 157 USD, вартість товару – 471000,00 USD /а.с.116 зворот -117, том 1/.
- №7 від 24.04.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 5000 т, ціна 160 USD, вартість товару – 800000,00 USD /а.с.117 зворот -118, том 1/.
- №8 від 24.04.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 5000 т, ціна 160 USD, вартість товару – 800000,00 USD /а.с.118 зворот -119, том 1/.
Згідно з додатковою угодою №1 від 11.04.2024 до договору №AGPC-24002 від 17.01.2024 (додаток № 7) сторони узгодили внести зміни в пункти 2.2, 4.1, 4.4 до договору, а саме: продавець зобов`язується поставити покупцю товар на умовах DAP:
- зерновий термінал п/п Кілія, Одеська область м. Кілія або;
- Тов "сзт" "чорноморськ", Одеська обл.,м. Чорноморськ, або;
- "Ізмаїльський зерновий термінал", Одеська область, м. Ізмаїл, або;
- ДП "Ренійський морський торговельний порт" згідно з Інкотермс 2020 і умовами цього договору /а.с. 120, том 1/.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 29.04.2024 до договору №AGPC-24002 від 17.01.2024 (додаток №9) сторони узгодили зміни в пункті 9.1 до даного договору, а саме: цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2025 включно. Закінчення дії або розірвання даного договору не звільняють сторони від виконання зобов`язань чи/або від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору /а.с. 121, том 1/.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №9208_2 від 28.03.2024  підтверджується перерахунок коштів у сумі 808835,20 USD за контрактом №AGPC-24002 від 17.01.2024 /а.с.180, том 1/.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №9208_16 від 05.04.2024  підтверджується перерахунок коштів у сумі 471000,00 USD за контрактом №AGPC-24002 від 17.01.2024 /а.с.181, том 1/.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №9208_11 від 16.04.2024  підтверджується перерахунок коштів у сумі 314000,00 USD за контрактом №AGPC-24002 від 17.01.2024 /а.с.182, том 1/.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті або банківських металах №9208_3 від 13.05.2024  підтверджується перерахунок коштів у сумі 816302,66 USD за контрактом №AGPC-24002 від 17.01.2024 /а.с.183, том 1/.
Відповідно до акта звірки  "Взаєморозрахунки станом на період 01.01.2023 – 29.01.2025 між ТОВ "Зерно-баланс" та Agrolexica International Trading BV за контрактом №AGPC-24002 від 17.01.2024" оборот за період складає: 3513203,46 USD (дебет) та 3513203,46 USD (кредит) /а.с. 83, 17, том 2/.
Сторонами не заперечується, що відповідно до договору №AGPC-24002 від 17.01.2024 компанія Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди), як наведено у позові та відповіді на відзив позивачем, отримала від позивача товар загальною вартістю 3513203,46 дол. США, а попередню оплату за товар здійснила в розмірі 3260137,86 дол. США. Таким чином, у компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) виникла грошова заборгованість перед позивачем у розмірі 253065,60 дол. США. 
Угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.05.2024, укладеною між ТОВ "Зерно-баланс" та компанія Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди), сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, що випливають з договорів    № AGPC-24002 від 17.01.2024 та № AGPC-23005 від 15.02.2023 та в сумі 253065,60 дол. США. З моменту підписання зазначеної Угоди зобов`язання компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) є припиненим у сумі 253065,60 дол. США /а.с. 143-144, том 1/.
Отже, на переконання позивача, заборгованість компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) за договором № AGPC-24002 від 17.01.2024 припинена зарахуванням зустрічних однорідних вимог (пункти 1-4 Угоди).
Крім того, між ТОВ "Зерно-баланс" (продавець) та нерезидентом Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) (покупець) укладено договір №AGPC-24006 від 01.05.2024, відповідно до пункту 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, продавець зобов`язується передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти у власність від продавця товари відповідно до специфікації до договору /а.с.122-125, том 1/.
Відповідно до пункту 1.2 цього договору кількість, ціна, умови поставки, термін поставки, якісні показники та вантажоотримувач товару зазначені в додатку (специфікації) до контракту, які є його невід`ємною частиною.  
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 та  2.3 цього договору загальна сума договору та ціна товару встановлюється відповідно до специфікації (додатку) до цього договору. Ціна товару зазначена на базисних умов поставки DAP (Інкотермс 2020) – один з  портових терміналів Чорноморська або один із портових терміналів південного.
Валютою платежу є долари США або євро та зазначаються в специфікації.
Відповідно до специфікації №1 від 01.05.2024 до договору №AGPC-24006 від 01.05.2024 сторони узгодили поставку партії товару, а саме: кукурудза жовта походження Україна код УКТ ЗЕД 1005 90 00 00 у кількості 460 мт, ціна 157,50 USD, вартість товару – 72450,00 USD /а.с.125 зворот -126, том 1/.
Згідно з рахунком №48 від 14.05.2024 умови поставки: DAP – АТ "Одеський припортовий завод"; кількість кукурудзи жовтої походження Україна, врожаю 2023, ненасіннева – 456,485 т, ціна за 1 тн – 157,50 дол. США, вартість 71896,39 дол. США /а.с. 127, том 1/.
Відповідно до акта звірки  "Взаєморозрахунки станом на період 01.01.2023 – 29.01.2025 між ТОВ "Зерно-баланс" та Agrolexica International Trading BV за контрактом №AGPC-24006" оборот за період складає 71896,39 дол. США (дебет) та  71896,39 дол. США (кредит) /а.с. 10, 19, том 2/.
Сторонами не заперечується, що відповідно до договору №AGPC-24006 від 01.05.2024, як наведено у позові та відповіді на відзив позивачем, ТОВ "Зерно-баланс" поставило компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) товар на суму 71896,39 дол. США, але оплати за товар від компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) не надходило, у зв`язку з чим виникла грошова заборгованість перед позивачем у розмірі 71896,39 дол. США. 
Угодою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 15.05.2024, укладеною між ТОВ "Зерно-баланс" та компанія Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди), сторони дійшли згоди зарахувати зустрічні однорідні вимоги за зобов`язаннями, що випливають з договорів № AGPC-23004 від 09.02.2023 та № AGPC-24006 від 01.05.2024 в сумі 71896,39 дол. США. З моменту підписання зазначеної Угоди зобов`язання компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) є припиненим у сумі 71896,39 дол. США /а.с. 147-148, том 1/.
Отже, на переконання позивача заборгованість компанії Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) за договором № AGPC-24006 від 01.05.2024 припинена зарахуванням зустрічних однорідних вимог (пункти 1-4 Угоди).
Щодо поставки товарів контролюючим органом порушень не виявлено.
Крім того, у матеріалах справи наявний лист Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" №КНО-59.3/207 від 03.03.2025 /а.с. 185, том 1/, у якому зазначено, що відповідно до пункту 14 постанови правління НБУ від 24.02.2022 № 18 уповноваженим установам забороняється здійснювати транскордонний переказ валютних цінностей з України/переказ коштів на кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях/ іноземній валюті, відкриті в банках-резидентах, уключаючи перекази, що здійснюються за дорученням клієнтів, крім випадків здійснення: 2-3) операцій з повернення нерезиденту попередньої оплати (авансового платежу), отриманої(ого) резидентом на його поточний рахунок у банку в Україні після 23.02.2022 за укладеним з нерезидентом договором з купівлі-продажу товару, у зв`язку з невиконанням резидентом зобов`язань за цим договором.
Відповідно до підпункту 4 пункту 12 Постанови уповноваженим установам забороняється здійснювати торгівлю валютними цінностями (уключаючи операції за дорученням клієнтів), крім випадків: купівлі іноземної валюти з метою проведення валютних операцій, визначених у пункті 14 цієї постанови (крім випадків, визначених у підпунктах 2-3, 9, 23, 23-1, 30, 40, 41, 44, 46-2, 46-3 пункту 14 цієї постанови). На такі випадки купівлі іноземної валюти не поширюються вимоги пункту 54 розділу V Положення № 5.
Отже, з огляду на наведене, за доводами позивача, контролюючий орган проігнорував той факт, що вимоги між позивачем та компанією Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) є зустрічними, оскільки вони виникли із взаємних зобов`язань між двома правочинами, у яких сторонами є одні й ті ж особи, а саме: в одному правочині – компанія Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) виступає кредитором, а позивач є боржником, а в іншому правочині компанія Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди) виступає боржником, а позивач – кредитором. Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що випливають з договорів № AGPC-23004 від 09.02.2023 та № AGPC-24006 від 01.05.2024 в сумі 71896,39 дол. США та договорів № AGPC-23005 від 15.02.2023 та № AGPC-24002 від 17.01.2024 в сумі 253065,60 дол. США, які було укладено з нерезидентом компанією Agrolexica International Trading BV (Ротердам, Нідерланди), припинило зобов`язання за операціями з експорту та імпорту товару відповідно до підпункту 5 пункту 10 розділу III Постанови Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 7.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду та Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в низці судових рішень дотримуються послідовної позиції щодо умов, яким мають відповідати вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, зокрема, вони мають: 1) бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); 2) бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, у зв`язку з чим зарахування як спосіб припинення зазвичай застосовується до зобов`язань із передачі родових речей, зокрема грошей). Правило про однорідність вимог поширюється на їхню правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги.
Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо); 3) строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги (постанова від 31 січня 2020 року у справі № 1340/3649/18; постанова від 16 квітня 2019 року у справі № 911/483/18; постанова від 21 листопада 2018 року у справі № 755/9929/15-ц).
Наведені висновки відображено також у постановах Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 29 грудня 2021 року у справі № 826/17678/15 та від 07 грудня 2023 року у справі № 420/21182/21.
Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що зарахування зустрічних однорідних вимог за вищевказаними контрактами припинило зобов`язання за операціями з експорту та імпорту товару, тобто порушень граничних строків розрахунків при здійсненні зовнішньоекономічних операцій з боку ТОВ "Зерно-Баланс" не має, що в свою чергу підтверджує безпідставність нарахування контролюючим органом пені згідно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 12 серпня 2025 року по справі № 420/29813/23.
Доводи апеляційної скарги, що здійснення правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог не є підставою для завершення банком валютного нагляду за зовнішньоекономічною операцією, колегія суддів вважає безпідставним, виходячи з наступного.
Так, пунктом 14-6 Постанови № 18, встановлено, що банк не має права завершити здійснення валютного нагляду за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операцією з експорту/імпорту товарів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Стосовно обмежень запроваджених вказаною нормою суд звертає увагу на наявність усталеної практики Верховного Суду щодо питання запровадження нормативно-правовими актами Національного банку України обмежень щодо зняття з валютного контролю експортних операцій клієнтів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в іноземній валюті.
Так, Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду  в зазначеній вище постанові від 31 січня 2020 року у справі №1340/3649/18 вказав наступне: «Практика обмежень щодо зняття з валютного контролю експортних операцій клієнтів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в іноземній валюті вперше була запроваджена   Постановою Правління НБУ від 20 серпня 2014 року №515 «Про врегулювання ситуації на валютному ринку України».
Метою такого обмеження було недопущення використання фінансової системи України для відмивання грошей і фінансування тероризму та врегулювання ситуації на валютному ринку України та контролю валютних операцій. Їх норми адресовані уповноваженому банку, що здійснює валютний контроль за експортною операцією. Саме у контексті мети введено в дію обов`язковий продаж на міжбанківському валютному ринку України частини надходжень у визначеному розмірі.
В подальшому, дія таких обмежень пролонгувалась Правлінням НБУ шляхом прийняття типових постанов, в т. ч. і постанов Правління НБУ №386 та №410, у пунктах 4 яких встановлено, що уповноважені банки не можуть знімати з контролю експортні операції клієнтів на підставі документів про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог в іноземній валюті 1-ї групи Класифікатора/російських рублях (незалежно від суми операції).
Водночас, вказані обмеження щодо зняття експортних операцій з валютного контролю, запроваджені Постановами Правління НБУ №386 та №410, адресовані виключно уповноваженим банкам. Обов`язок продажу валютної виручки у певному розмірі сам по собі не є обмеженням для сторін у здійсненні розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами шляхом зарахування зустрічних грошових вимог.
Крім того, вказані положення актів НБУ не регулюють підприємницької діяльності суб`єктів господарювання, не встановлюють форми розрахунків за зовнішньоекономічними контрактами та, як підзаконні акти, не можуть обмежувати дію норм Законів України, положення яких судом наведено вище, та якими передбачено вільний вибір сторонами контракту форми розрахунків.»
Аналогічна правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 07 лютого 2023 року у справі № 813/1342/16.
Колегія суддів враховує, що викладені вище правові висновки Верховного Суду були сформульовані у контексті застосування положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», який станом на момент виникнення правовідносин у тих справах був чинним.
Разом з тим, хоча зазначений Закон втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про валюту і валютні операції», наведені вище висновки та підходи Верховного Суду залишаються актуальними та підлягають застосуванню до спірних правовідносин. Це пояснюється тим, що Закон України «Про валюту і валютні операції» не запровадив нових концептуальних підходів до вирішення питання припинення зобов`язань за зовнішньоекономічними договорами шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог або відступлення права вимоги, не змінив засад свободи вибору способу розрахунків у межах законодавчо дозволених форм, а також не заперечив можливості припинення валютних зобов`язань способами, передбаченими цивільним законодавством.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 22 січня 2025 року у справі № 420/12562/23, від 28 травня 2025 року у справі № 340/10367/23, від 16 липня 2025 року у справі №320/29423/23.
Крім того, Верховний Суд в постанові від 19 вересня 2023 року в справі №804/15956/15, зазначивши, що зважаючи на те, що чинним законодавством України передбачено право сторін зовнішньоекономічних операційна на застосування такої форми розрахунків як зарахування (залік) зустрічних однорідних (грошових) вимог і таке право не може бути скасоване підзаконними актами, листами НБУ тощо, висновок судів про протиправність нарахування товариству пені за порушення термінів розрахунків є правильним.
Отже, правові висновки, сформульовані Верховним Судом у наведених вище постановах, зберігають свою правову значущість і можуть бути враховані при вирішенні цієї справи.
Таким чином, враховуючи встановлені у цій справі обставини, а саме: виконання зобов`язань резидента України перед нерезидентом за зовнішньоекономічним контрактом шляхом зарахування зустрічних вимог за наявності належним чином оформлених документів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції,  що контролюючим органом не було доведено наявність підстав для нарахування ТОВ "Зерно-Баланс" пені за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, з огляду на що податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області від 26.02.2025 №00021960706 є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи викладене, зазначені доводи скарги підлягають відхиленню, як необґрунтовані.
Інші доводи і заперечення сторін на висновки суду апеляційної інстанції не впливають.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат зі сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.07.2025 по справі № 440/3965/25  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.Г. Подобайло	
Судді	(підпис)  (підпис) 	І.М. Ральченко    І.С. Чалий   	
Повний текст постанови складено  29.10.2025 року