П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2025 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 2-1315/09
            Провадження №22-ц/824/12609/2025
 
Резолютивна частина постанови оголошена 01 жовтня 2025 року
Повний текст постанови складено 02 жовтня 2025 року
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                    судді-доповідача Стрижеуса А. М., 
                                    суддів: Поливач Л. Д., Шкоріної О. І.,
                                    секретаря Желепи В. В.
 
сторони:    заявник               Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»
       боржник               ОСОБА_1 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня 2025 року, постановлену у складі судді  Марчук О.Л., -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2025 року АТ «Державний ощадний банк України» звернулося до Васильківського міськрайонного суду Київської області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня  2025  року заяву АТ «Державний ощадний банк України» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання залишено без розгляду. 
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що заява про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання подано після закінчення строку встановленого підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII ЦПК України «Перехідні положення».
Крім того,  заявник не додав до заяви документ про сплату за видачу дубліката виконавчого документа судового збору у встановленому законом розмірі, а тому дійшов висновку про залишення заяви без розгляду. 
 
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду, представник АТ «АТ «Державний ощадний банк України» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, а справу  направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Зазначає, що   судом першої інстанції  неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, які призвели до постановлений помилкової ухвали.
Обґрунтовуючи заяву від 07.05.2025 №55/5.1-03/53201/2025 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його до виконання, AT «Ощадбанк» посилалося, серед іншого на поважність причин пропуску такого строку, зокрема ненадходження виконавчого документа від органів державної виконавчої служби.
В свою чергу, суд першої інстанції, дійшовши висновку про залишення заяви без розгляду, залишив поза увагою та не надав оцінку обставинам поважності причин пропуску заявником строку.
Правом подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась.
В судовому засіданні представник АТ «Державний ощадний банк України» адвокат Вовчук М.В. підтримав доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, судова повістка, яка надсилалися ОСОБА_1 повернулася до апеляційного суду з відміткою "адресат відсутній", а відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
За таких обставин, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає можливимрозглянути справу за відсутності  ОСОБА_1 .
 Заслухавши доповідь судді-доповідача,  з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги,   колегія суддів дійшла наступного висновку.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції.
Згідно ч.ч.1,2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.  
Відповідно до п.17.1 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ч.6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII) стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII).
У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України).
Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України).
Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.
З матеріалів справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою в якій просив поновити АТ «Державний ощадний банк України»  строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - виконавчого листа № 2-1315/2019 від 18 листопада 2029 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області  про стягнення з ОСОБА_1 на користь  ВАТ «Державний ощадний банк України» суми боргу в розмірі  640 754, 60 грн.
Видати дублікат виконавчого листа № 2-1315/2019 від 18 листопада 2029 року виданого Васильківським міськрайонним судом Київської області  про стягнення з ОСОБА_1 на користь  ВАТ «Державний ощадний банк України» суми боргу в розмірі  640 754, 60 грн.
Разом з тим, суд першої інстанції дійшовши висновку про залишення заяви без розгляду, залишив поза увагою та не надав оцінку обставинам поважності причин пропуску заявником строку.
Отже, висновок суду першої інстанції про залишення заяви без розгляду є передчасним.
Крім того, необґрунтованим є посилання суду першої інстанції на те, що заявником при зверненні до суду до заяви не додано документ про сплату судового збору, оскільки відповідно до ст. 185 ЦПК України, питання по несплаті судового збору є підставою про залишення заяви без руху для усунення недоліків.
Підставою для скасування судового рішення суду першої і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції, що перешкоджає подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 379 ЦПК України).
Колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження у справі.
Керуючись  ст.ст. 257, 259, 268, 367, 379, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»- задовольнити.
Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 травня  2025  року - скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач                                                                              А. М. Стрижеус
 
Судді:                                                                                                Л. Д. Поливач
 
                                                                                                                      О. І. Шкоріна