ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6890/25 Справа № 932/559/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Ткаченко І. Ю.	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року        Дніпровський апеляційний суд у складі:                  головуючого - судді Ткаченко І.Ю.
               суддів        - Свистунової О.В., Пищиди М.М., 
               за участю секретаря – Триполець В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу
за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги»
на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року, - 

                                               В С Т А Н О В И В:

24 січня 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги», (далі — ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги») про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу, в якій вона, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом в розмірі 67 846 грн. 75 коп. - сума основного боргу, у відповідності до акту від 30 листопада 2023 року та актів купівлі-продажу електричної енергії від 31 січня 2024 року – 31 жовтня 2024 року; 3 % річних – 5 205 грн. 04 коп. та інфляційні втрати в розмірі 15 332 грн. 72 коп., а також витрати по сплаті судового збору, які були сплачені при подачі позову до суду. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилається на те, що між нею та ТОВ «ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ» 21.10.2021 року було укладено договір № 522001663995 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством. Так, у відповідності до вищевказаного договору, на відповідача покладено обов`язок вчасної сплати за отриману електроенергію, який останнім не виконується, що й стало передумовою для утворення заборгованості і нарахування санкцій, передбачених ст.625 ЦК України. Тому, позивачка вважає, що її права порушені і це є підставою для звернення до суду з даним позовом, на задоволенні якого вона наполягає (а.с. а.с. 1-3,65-66, 88-89).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу - задоволені.
Стягнуто з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь ОСОБА_1 заборгованість по договору купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом в розмірі 67 846 грн. 75 коп., 3 % річних в розмірі 5 205 грн. 04 коп. та інфляційні втрати в розмірі 15 332 грн. 72 коп.
Стягнуто з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги`на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 488 грн. (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім грн.) 06 коп., сплачений останньою при подачі позову до суду (а.с. 162-167).

Не погодившись із рішенням суду, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» звернулося з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на незаконність і необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, ухвалене без належного врахування всіх обставин справи з порушенням норм матеріального і процесуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 184-188). 

ОСОБА_1 подала заяву, в якій просить прийняти її відмову від частини позову про стягнення основної суми боргу у розмірі 63 340,04 грн. по справі №932/559/24 у зв`язку із добровільним виконанням відповідачем вимог позивача, а рішення суду в частині позовних вимог про стягнення суми основного боргу у розмірі 63 340,04 грн., 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.01.2022 року у розмірі 5 205,04 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.01.2022 року у розмірі 15 332,72 грн, а також в частині стягнення судового збору у розмірі 1 211,06 грн. 

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 жовтня 2025 року заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог - задоволено.
Прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 63 340,04 грн. - сума основного боргу.
Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 63 340,04 грн. (сума основного боргу) – визнано нечинним.
Провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 63 340,04 грн.  (сума основного боргу) – закрито.
Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 63 340,04 грн. (сума основного боргу) - закрито.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін враховуючи наступне.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

При цьому, колегія суддів зауважує, що у зв`язку із закриттям провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу в розмірі 63 340,04 грн. (сума основного боргу), рішення суду переглядається колегією суддів в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» про стягнення заборгованості по договору купівлі-продажу «зеленого» тарифу у розмірі 4 506,71 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.01.2022 року у розмірі 5 205,04 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.01.2022 року у розмірі 15 332,72 грн, а також в частині стягнення судового збору у розмірі 1 488,06 грн. 

Судом першої інстанції встановлено, що 21.10.2021 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» було укладено договір № 522001663995 про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним господарством, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8-11). 
Відповідно до умов вищевказаного договору, постачальник здійснює оплату за продану електричну енергію до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, на основі звіту про обсяги та напрями перетоків електричної енергії та акту приймання-передачі товару (електричної енергії). Відповідно до копії акту приймання-передачі товару (електричної енергії), які долучені стороною позивача, як на підставу звернення до суду з позовом, сума вартості несплаченої електричної енергії становить 67 846 грн. 75 коп.
При цьому, як на підставу звернення до суду з даним позовом, позивачка, з урахуванням актів приймання-передачі товару (електричної енергії), з визначенням суми боргу, у відповідності до складеного розрахунку санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України, просила суд стягнути з відповідача 3 % річних – 5 205 грн. 04 коп. та інфляційні втрати в розмірі 15 332 грн. 72 коп. З метою досудового врегулювання спору, стороною позивача було направлено претензію на адресу відповідача щодо сплати в добровільному порядку основної суми боргу та штрафних санкцій, яка відповідачем була проігнорована та сума боргу в добровільному порядку сплачена не була (а.с.12-14).

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що відповідач 20.03.2025 року сплатив 15 094,30 грн, а також після ухвалення оскарженого рішення, 28.04.2024 року було сплачено 22280,02 грн. та 25965,75 грн. Вказані обставини не заперечуються сторонами по справі, та свідчать про визнання відповідачем наявності у нього боргових зобов`язань перед позивачем за договором №522001663995 про купівлю-продаж енергії за «зеленим» тарифом у зв`язку з чим є безпідставні доводи апеляційної скарги щодо відсутності у апелянта заборгованості перед позивачем за договором який є предметом розгляду у даній справі.

Враховуючи вказані проплати позивачем було подано заяву в якій просила суд апеляційної інстанції прийняти її відмову від частини позовних вимог, а саме суми основного боргу у розмірі 63 340,04 грн.

Відповідно наданого позивачем розрахунку санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України та нарахованих за період з січня 2022 року до листопада 2023 року (включно), їх розмір становить: 15 332,72 грн. – інфляційні витрати за прострочення виконання зобов`язання; 5 205,04 грн. – 3% річних за період з січня 2022 до листопада 2023 року (включно).

Відповідачем надано контррозрахунок санкцій, передбачених ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
Спірні правовідносини врегульовані як загальними положеннями ЦК України, так і нормами спеціального Закону України «Про ринок електричної енергії» та низкою підзаконних нормативних актів.
Предметом розгляду у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення боргу за продажу електричну енергію та застосування наслідків прострочення виконання грошових зобов`язань у виді інфляційних втрат та відсотків річних.
За ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України передбачено: одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів, в тому числі про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом (п.18).
Абзацом 18 ч. 1 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) встановлено, що приватні домогосподарства здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом постачальнику універсальних послуг. Інші споживачі, у тому числі енергетичні кооперативи, здійснюють продаж виробленої електричної енергії за "зеленим" тарифом гарантованому покупцю.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» (в редакції, чинній на час спірних правовідносин) купувати електричну енергію, вироблену генеруючими установками приватних домогосподарств, встановлена потужність яких не перевищує 50 кВт, за "зеленим" тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами.
Згідно п. 3.3.4 пункту 3.3. «Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги» Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ), затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018 (в редакції, чинній на момент укладення договору) постачальник універсальних послуг одночасно з виконанням обов`язку щодо купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств надає оператору системи передачі послугу із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії.
Договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством є додатком до договору про постачання електричної енергії із постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил).
Така послуга надається постачальником універсальних послуг виходячи з фактичних обсягів купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом у приватних домогосподарств.
Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії визначається у відповідні розрахункові періоди як різниця між вартістю електричної енергії, купленої ним за «зеленим» тарифом, та її вартістю, розрахованою за цінами ринку «на добу наперед». Розрахунок вартості послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії здійснюється постачальником універсальних послуг відповідно до порядку купівлі електричної енергії за «зеленим» тарифом. Вартість послуги із забезпечення збільшення частки виробництва електричної енергії з альтернативних джерел енергії затверджується Регулятором.
Відповідно до п.п. 11.3.3. п. 11.3. «Особливості постачання електричної енергії в умовах використання відновлюваних джерел енергії» ПРРЕЕ купівля електропостачальником універсальної послуги у побутового споживача, виробленої генеруючими установками приватного домогосподарства електричної енергії, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами, здійснюється на підставі укладеного між ними договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом, який оформлюється сторонами у формі додатка до договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 року по справі №754/17518/15-ц, у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати КЦС від 23.01.2019 року №355/385/19.

Проаналізувавши у сукупності норми законодавства та матеріали справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність у сторін договірних правовідносин щодо купівлі-продажу електричної енергії з кореспондуючими правами та обов`язками, які сторони не заперечують, а також щодо наявності підстав для стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за договором №522001663995 про купівлю-продаж енергії за «зеленим» тарифом, яка виникла у зв`язку із несвоєчасним виконанням взятих відповідачем на себе зобов`язань.

Враховуючи вищевказані обставини, в тому числі встановлені під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, здійснення часткового погашення заборгованості, а також враховуючи прийняття відмови позивача від частини позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 63 340,04 грн. та закриття провадження в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апелянтом не було спростовано наявність заборгованості основного боргу у розмірі 4506,71 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.01.2022 року у розмірі 5 205,04 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання за період з 01.01.2022 року у розмірі 15 332,72 грн, а також в частині стягнення судового збору у розмірі 1 488,06 грн., а тому рішення в цій частині підлягає залишенню без змін.

З огляду на те, що відповідачем допущено порушення строків сплати за отриману електроенергію, що призвело до утворення заборгованості, суд першої інстанції надавши обґрунтовану оцінку розрахунку позивача та відхиливши контррозрахунок відповідача дійшов до обґрунтованих висновків про наявність підстав для стягнення санкцій, нарахованих у відповідності до ст. 625 ЦК України, які складаються з: 5 205,04 грн. – 3% річних за період з 01.01.2022 року до листопада 2023 року; 15 332,72 грн. – інфляційні витрати за прострочення виконання зобов`язання за період часу з 01.01.2022 року до листопада 2023 року.

Посилання відповідача на невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» фінансових зобов`язань перед відповідачем, як на підставу невиконання останнім зобов`язань перед позивачем, суд обґрунтовано вважав безпідставним, оскільки згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

З наведеного вбачається, що кредитор не має нести негативні наслідки відносин боржника з його контрагентами. Крім того, вступаючи у договірні відносини, боржник несе ризики можливої відсутності на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, та відсутності у нього необхідних коштів.

Таким чином, посилання відповідача на те, що порушення грошового зобов`язання сталося не з його вини вірно не прийняті судом до уваги, оскільки невиконання ПрАТ «НЕК «Укренерго» укладеного з відповідачем договору не є підставою для невиконання відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем за відповідним укладеним саме з ним договором, у тому числі в частині здійснення повної та своєчасної оплати вартості поставленого товару.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у постанові від 21.06.2022 року у справі №910/9905/21 та у постанові КГС від 06.12.2022 року у справі №910/14453/21.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає за необхідне відхилити аналогічні доводи апелянта приведені в апеляційній скарзі.

Апелянт не скористався наданими йому правами, не обґрунтував свої доводи апеляційної скарги, не надав суду доказів на їх підтвердження, а згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках, а відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду 1 інстанції, яким у досить повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,–

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» - залишити без задоволення. 

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 квітня 2025 року в частині основного боргу у розмірі 4 506,71 грн, 3% річних за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 5 205,04 грн, інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 15 332,72 грн, а також в частині стягнення судового збору у розмірі 1 488,06 грн. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів в передбаченому законом порядку.

Повний текст постанови складено 23 жовтня 2025 року.

Судді: