ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"14" жовтня 2025 р.           Справа№ 910/4171/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Михальської Ю.Б.
суддів:            Тищенко А.І. 
          Мальченко А.О. 
 
секретар судового засідання: Ніконенко Ю.А.
за участю представників: не з`явились,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прогресбуд-2000»
на рішення           Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 (повний текст складено 31.07.2025) 
у справі           №910/4171/25 (суддя М.О. Лиськов)
за позовом       Приватного підприємства «Прогресбуд-2000»
до                           Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд»
про                           стягнення 380 086, 95 грн
та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд»
до                        Приватного підприємства «Прогресбуд-2000»
про                        стягнення 986 624,24 грн, -

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст первісних та зустрічних позовних вимог 

Приватне підприємство «Прогресбуд-2000» звернулось до Господарського суду міста Києва з первісним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд»  про стягнення 380 086,95 грн, з яких 311   416,70 грн пені, 11   023,73 грн штрафу, 52   527,34 грн інфляційних втрат та 5   119,18 грн 3% річних.
Первісні позовні вимоги обґрунтовані порушенням Товариством з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд» своїх зобов`язань за Договором підряду на виконання робіт №18-10-21 від 18.10.2021 в частині дотримання строків оплати авансового платежу.
У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд» (далі, позивач за зустрічним позовом) звернулося до Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» (далі, відповідач за зустрічним позовом) із зустрічним позовом про стягнення штрафу у розмірі 986 624,24 грн.
Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне підприємство «Прогресбуд-2000» не виконало основного обсягу робіт у погоджений сторонами у Договорі строк до 21.01.2022.

Короткий зміст оскарженого рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі №910/4171/25 первісні позовні вимоги задоволено частково.
Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд» на користь Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» 249 408,95 грн пені, 11 023,73 грн штрафу, 52 527,34 грн інфляційних втрат, 5 119,18 грн 3% річних та 4 771,18 грн судового збору. 
У задоволенні решти первісних позовних вимог відмовлено.
Позовні вимоги зустрічного позову задоволено.
Присуджено до стягнення з Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд» штраф у  розмірі 986 624,24 грн та 11 839,49 грн судового збору.
Рішення суду про часткове задоволення первісних позовних вимог мотивоване тим, що у відповідності до пункту 2.2.2. Договору підряду строк виконання зобов`язання відповідача зі здійснення авансового платежу у розмірі 25,0 % (двадцять п`ять відсотків) від Договірної ціни №1-1 є таким, що настав, але у встановлений договором строк зобов`язання виконане не було, що призвело до прострочення боржника у зобов`язанні та порушення зобов`язання, а отже відповідачем за первісним позовом допущено прострочення зобов`язання за договором підряду на виконання робіт №18-10-21 від 18 жовтня 2021 року у період з 11.11.2021 та до 24.06.2022 й наявні передбачені пунктом 11.3. договору підстави для стягнення 249 408,95 грн пені, 11 023,73 грн штрафу, а також 52 527,34 грн інфляційних втрат та 5 119,18 грн 3% річних на підставі статті 625 Цивільного кодексу України. При цьому, при перевірці розрахунку штрафних санкцій, суд установив, що позивачем за первісним позовом невірно було визначено період нарахування пені з перевищенням 6-ти місячного строку, що суперечить частині 6 статті 232 Господарського кодексу України. 
У частині задоволення зустрічних позовних вимог рішення суду мотивоване тим, що відповідно до умов Договору строк виконання основного обсягу робіт до 21 січня 2022 року (включно). Однак, фактично будівельні роботи за основним договором були завершені лише влітку 2022 року. Зокрема, закінчення і передання результатів робіт підтверджується актами приймання виконаних робіт: Акт №1-18-21/22 за червень 2022 року від 29.06.2022 (на суму 785831,00 грн) та Акт №2-18-21/22 за серпень 2022 року від 31.08.2022 (на суму 316542,45 грн). Таким чином, прострочення становить період з 22 січня 2022 року по 18 липня 2022 року включно, що складає 179 календарних днів. Отже, субпідрядник (ПП «Прогресбуд-2000») на підставі пункту 11.2. Договору повинен сплатити на користь Підрядника (ТОВ «Сент Софія Буд») штраф у розмірі 986 624,24 грн за прострочення виконання робіт за Договором підряду №18-10-21. 

          Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим судовим рішенням, 19.08.2025 через підсистему «Електронний суд» Приватне підприємство «Прогресбуд-2000» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі №910/4171/25 в частині задоволення зустрічних позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.
Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача за зустрічним позовом зводяться до такого:
- сторонами під час укладення договору підряду на виконання робіт № 18-10-21 від 18.10.2021 було погоджено Додаток №2 «Календарний графік виконання та фінансування робіт», строки фінансування робіт у якому відповідають строкам оплати робіт, визначеним пп. пп. 2.2.1 та 2.2.2 Договору підряду. Зазначене, з огляду на строк та характер платежів, дає підстави стверджувати, що платежі, передбачені пп. пп. 2.2.1 та 2.2.2 договору підряду є нічим іншим як порядком фінансування робіт, тобто договірні зобов`язання позивача щодо фінансового забезпечення будівництва. Останнім днем для здійснення другого платежу було 10 листопада 2021 року, але у встановлений договором строк платіж проведений не був, а був сплачений лише 24 червня 2022 року, що підтверджується банківською випискою з поточного рахунку позивача за первісним позовом в АТ «Райффайзен Банк» за період з 01.01.2021 по 31.12.2022. Зазначене свідчить, що позивач за первісним позовом розпочав фінансування другого етапу робіт вже після граничного строку виконання робіт, що призвело до зриву фінансування робіт та перенесення строків їх виконання. Отже, з 11.11.2021 та до 24.06.2022 мала місце затримка у фінансуванні робіт зі сторони позивача за первісним позовом. Відсутність майже третини фінансового забезпечення робіт призвело до неможливості проведення робіт відповідачем, з огляду на що останні були правомірно призупинені до відновлення фінансування, що судом не враховано;
- судом першої інстанції не було з`ясовано всіх обставин, що мають значення для справи, зокрема те, що перенесення строків виконання підрядних робіт відбувалося не тільки через затримку фінансування, а й унаслідок затримки виконання позивачем обов`язку з поставки матеріалів. Приватне підприємство «Прогресбуд-2000» зазначає, що воно мало можливість виконати підрядні роботи за умови надання позивачем за первісним позовом передбачених кошторисом матеріалів та обладнання. Надання таких матеріалів відбулося лише в серпні 2022 року, тобто після граничного строку виконання робіт, що підтверджується актом приймання-передачі матеріалів за серпень 2022 року. Зазначене свідчить, що роботи були правомірно призупинені відповідачем на строки, необхідні позивачеві для поставки матеріалів.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

15.09.2025 від позивача за зустрічним позовом через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача за зустрічним позовом із проханням залишити її без задоволення, а оскаржене рішення суду без змін.
У відзиві позивач за зустрічним позовом наголосив на такому:
- умовами договору не передбачено, що отримання другого платежу (авансу у розмірі 25%) є передумовою початку або продовження робіт. Водночас, навіть якщо припустити, що другий платіж був сплачений із запізненням, це не надає субпідряднику автоматичного права порушувати строк виконання робіт;
- генеральний підрядник намагається виправдати своє прострочення тим, що начебто генеральний підрядник (ТОВ «Сент Софія Буд») несвоєчасно поставив необхідні матеріали. Однак, зміст договору підряду свідчить, що відповідальність за матеріально-технічне забезпечення робіт переважно ніс субпідрядник (апелянт). Зокрема, пунктом 5.1. Договору прямо передбачено, що загальне забезпечення виконання робіт матеріалами, обладнанням, технікою здійснюється субпідрядником власними силами та за власний рахунок, якщо інше прямо не передбачено договором. Тобто базове правило - субпідрядник самостійно закуповує і постачає все необхідне для робіт. Лише у виняткових випадках, обумовлених договором, певні матеріали мав надати підрядник, але й тоді була встановлена чітка процедура запиту таких матеріалів. Жодної письмової заявки на отримання матеріалів від підрядника ПП «Прогресбуд-2000» не подавало;
- апелянт не довів, що затримка виконання робіт сталася з вини замовника. Пункти 5.1. та 5.2. Договору покладали на субпідрядника обов`язок самостійно забезпечити себе ресурсами або завчасно запросити їх у підрядника, чого зроблено не було. Таким чином, твердження про «несвоєчасну поставку матеріалів» є надуманим.
25.09.2025 від скаржника через підсистему «Електронний суд» до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких відповідач за первісним позовом наголосив на тому, що у подібній судовій справі за участю тих же сторін за аналогічним Договором підряду в рамках судової справи №910/4173/25 Господарським судом міста Києва прийнято рішення про часткове задоволення вимог первісного позову та відмову в задоволенні позовних вимог зустрічного позову в повному обсязі.
29.09.2025 від позивача за первісним позовом до Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення у справі, в яких він зазначив, що рішення Господарського суду міста Києва від 10.06.2025 у справі №910/4173/25 на даний момент оскаржується в апеляційному порядку. Це означає, що воно не набрало законної сили, а отже не може мати преюдиційного значення.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з витягом із протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.08.2025 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі №910/4171/25 передано на розгляд колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Михальська Ю.Б., судді: Тищенко А.І., Мальченко А.О.
Судом встановлено, що апеляційна скарга була подана скаржником безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4171/25; відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.
28.08.2025 матеріали справи №910/4171/25 надійшли до суду апеляційної інстанції та були передані судді-доповідачу.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.09.2025 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі №910/4171/25, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.10.2025.
У судове засідання 07.10.2025 з`явились представники позивача та відповідача за зустрічним позовом. 
Представник відповідача за зустрічним позовом підтримував доводи апеляційної скарги, просив рішення суду в частині задоволення зустрічних позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні зустрічних позовних вимог відмовити повністю.
Представник позивача за зустрічним позовом заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити оскаржуване рішення суду без змін.
Після закінчення судових дебатів суд оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення, зазначивши, що його проголошення відбудеться у судовому засіданні 14.10.2025 о 13 год. 30 хв.
У судовому засіданні 14.10.2025 суд оголосив скорочену постанову.

Явка представників сторін

У судове засідання для проголошення постанови, призначене на 14.10.2025, представники сторін не з`явились. 

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

18.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сент Софія Буд» та Приватним підприємством «Прогресбуд-2000» укладено Договір підряду на виконання робіт №18-10-21 (далі, Договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого ПП «Прогресбуд-2000», як субпідрядник, за завданням ТОВ «Сент Софія Буд», як підрядника, зобов`язалося на свій ризик з використанням власних матеріалів та обладнання, власними або залученими за свій рахунок силами та/або засобами, а також з використанням матеріалів, засобів та обладнання замовника виконати на об`єкті: «Готельно-офісний комплекс з житловими апартаментами на бульварі Шевченка, 30 у Шевченківському районі міста Києва» роботи з поточного ремонту приміщень першого поверху в вісях Г-Д, 5-6, а Підрядник зобов`язувався забезпечити субпідряднику доступ до зони виконання робіт та об`єкту, надати документацію, необхідну для виконання субпідрядником робіт за цим договором, прийняти закінчені роботи та оплатити їх на умовах цього договору.
Згідно з пунктом 2.1. Договору ціна робіт за ним враховує вартість договірної ціни №1-1 (додаток №1 до Договору) та складає 918   644,54 грн, крім того ПДВ (20%) 183   728,91грн, всього 1   102   373,45 грн. Вказана ціна робіт є твердою і не підлягає зміні протягом усього строку дії цього Договору. Підрядник має право вносити зміни у роботи за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за ціною не перевищують двох відсотків визначеної у пункті 2.1. цього договору ціни Робіт. Ціна робіт за договором залишається незмінною.
У Додатку №1 до Договору погоджено, що договірна ціна робіт (з ПДВ) за основним договором склала 1   102 373,45 грн.
Відповідно до пункту 2.2. Договору підрядник здійснює оплату ціни робіт в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок субпідрядника, що вказаний в цьому договорі, в такому порядку: 
2.2.1. авансовий платіж у розмірі 35% (тридцять п`ять відсотків) від Договірної ціни №1-1 перераховується підрядником на поточний рахунок субпідрядника впродовж 5 (п`яти) календарних днів з моменту підписання цього договору. 
2.2.2. наступний платіж у розмірі 25,0% (двадцять п`ять відсотків) від Договірної ціни № 1-1 перераховується Підрядником на поточний рахунок Субпідрядника в термін до 10 листопада поточного року у відповідності до графіку виконання та фінансування робіт (Додаток №2 до Договору). 
2.2.3. подальшу оплату ціни робіт після прийняття відповідного обсягу фактично виконаних робіт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати № КБ-3 згідно розділу 4 Договору за умови підписання сторонами акту виконаних робіт та після належним чином зареєстрованих субпідрядником всіх податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (включаючи податкові накладні на суму сплаченої підрядником попередньої оплати) у строк, що не перевищує 5 (п`яти) банківських днів з моменту реєстрації останньої податкової накладної згідно умов цього договору в ЄРПН у порядку і у строки, визначені чинним законодавством України. 
При цьому сторони домовилися про те, що під час здійснення платежів за фактично виконані роботи враховуються суми сплачених підрядником авансових платежів (пп. 2.2.1., 2.2.2. Договору). 
Положення пункту 2.2.3. Договору вказують на те, що платіж, передбачений п. 2.2.2. Договору, є авансовим. Сторонами під час укладення договору підряду на виконання робіт №18-10-21 від 18.10.2021 було погоджено Додаток №2 «Календарний графік виконання та фінансування робіт», строки фінансування робіт у якому відповідають строкам оплати робіт, визначеним пп. пп. 2.2.1. та 2.2.2. Договору підряду. 
Відповідно до пункту 11.2. Договору за порушення строків виконання робіт Субпідрядник зобов`язаний сплатити Підряднику неустойку (штраф) у розмірі 0,5% від ціни робіт за кожен день прострочення. 
Згідно з пунктом 11.3. Договору за прострочення оплати, передбаченої пп. 2.2.2 п. 2 цього договору, Підрядник сплачує Субпідряднику неустойку у вигляді пені в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. За прострочення термінів оплати виконання робіт понад 15 (п`ятнадцять) робочих днів Підрядник сплачує субпідряднику штраф у розмірі 1% від ціни робіт, вказаної у п. 2.1 Договору, за кожен день такого прострочення.
На переконання ПП «Прогресбуд-2000» з огляду на строк та характер платежів,  можна стверджувати, що платежі, передбачені пп. пп. 2.2.1. та 2.2.2. Договору, є нічим іншим як порядком фінансування робіт, тобто договірні зобов`язання відповідача щодо фінансового забезпечення будівництва. 
Відповідно до умов Договору другий авансовий платіж у розмірі 25% від договірної ціни (що становить 275 590 грн 00 коп) мав бути сплачений у строк до 10 листопада 2021 року, але у встановлений договором строк такий платіж здійснений не був, а був сплачений лише 24 червня 2022 року, що підтверджується банківською випискою з поточного рахунку позивача в АТ «Райффайзен Банк» за період з 01.01.2021 по 31.12.2022. 
11 лютого 2025 року ПП «Прогресбуд-2000» на адресу ТОВ «Сент Софія Буд» була направлена претензія (вих. №05-02/25) з вимогою про сплату штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних за договорами підряду на виконання робіт, зокрема, за Договором №18-10-21 від 18 жовтня 2021 року за несвоєчасну оплату другого авансового платежу (період з 11.11.2021 по 24.06.2022). Зазначена претензія отримана ТОВ «Сент Софія Буд» 18.02.2025, проте відповіді на вказану претензію ПП «Прогресбуд-2000» отримано не було.
Таким чином, спір у справі за первісним позовом виник з підстав того, що ТОВ «Сент Софія Буд» було допущено прострочення боржника у зобов`язанні з оплати другого авансового платежу за Договором підряду на виконання робіт №18-10-21 від 18 жовтня 2021 року, а тому, на переконання ПП «Прогресбуд-2000», воно має право вимагати сплати штрафних санкцій на підставі пункту 11.3. Договору, а також  інфляційних втрат та 3% річних за період з 11.11.2021 по 24.06.2022 на підставі статті 625 Цивільного кодексу України.
Також судом установлено, що відповідно до Календарного графіку виконання та фінансування робіт, що є додатком до Договору, строк виконання основного обсягу робіт до 21.01.2022 (включно).
18 липня 2022 року сторони підписали Додаткову угоду №1 до Договору підряду.
Цією додатковою угодою, керуючись пунктом 8.1. основного Договору, сторони погодили виконання додаткових робіт - а саме робіт з улаштування ліфтової шахти та підключення обладнання, які не були передбачені початковим договором. 
Додатковою угодою №1 встановлено строк виконання цих додаткових робіт до 30 серпня 2022 року включно. Вартість додаткових робіт склала 63 371,10 грн (з ПДВ), що збільшило загальну договірну ціну до 1   165 744,55 грн (з ПДВ).
У пункті 6 Додаткової угоди №1 погоджено, що всі інші умови Договору, не змінені цією угодою, залишаються чинними без змін. 
На виконання зобов`язання за Договором №18-10-21 від 18.10.2021 ПП «Прогресбуд-2000» були виконані, а ТОВ «Сент Софія Буд» прийняті без жодних зауважень будівельні роботи на загальну суму 1   165 744,55 грн, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, а саме:
- Акт №1-18-21/22 приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за червень 2022 року від 29 червня 2022 року на загальну суму 785 831 грн 00 коп.; 
- Акт №2-18-21/22 приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за серпень 2022 року від 31 серпня 2022 року на загальну суму 316 542 грн 45 коп.;
- Акт №3-18-21/22 приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за серпень 2022 року від 31 серпня 2022 року на загальну суму 63 371 грн 10 коп.
Також ПП «Прогресбуд-2000» було складено, а ТОВ «Сент Софія Буд» підписано Довідку за формою КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2022 року від 30 червня 2022 року, за серпень 2022 року від 31 серпня 2022 року.
На виконання умов Договору та вимог податкового законодавства ПП «Прогресбуд-2000» були подані на реєстрацію та зареєстровані наступні податкові накладні: - ПН №8 від 20.10.2021 (зареєстрована - 12.11.2021); - ПН №3 від 24.06.2022 (зареєстрована - 15.08.2022); - ПН №2 від 11.08.2022 (зареєстрована - 30.08.2022); - ПН №7 від 31.08.2022 (зареєстрована - 15.09.2022). Дата реєстрації податкових накладних підтверджується квитанціями про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи.
Звертаючись до суду із зустрічним позовом, ТОВ «Сент Софія Буд» зазначає, що субпідрядник не виконав основний обсяг робіт у погоджений сторонами у Договорі строк до 21.01.2022, припустившись прострочення виконання зобов`язання.
Як вказує ТОВ «Сент Софія Буд» у зустрічному позові, фактично будівельні роботи за основним Договором були повністю виконані та прийняті підрядником лише наприкінці серпня 2022 року, що підтверджується актами, хоча мали бути завершені станом на січень 2022 року. 
У зв`язку з цим ТОВ «Сент Софія Буд» заявлено до стягнення у зустрічному позові з ПП «Прогресбуд-2000» на підставі пункту 11.2. Договору штраф у розмірі 986 624,24 грн за період з 22.01.2022 по 18.07.2022.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та оцінка аргументів учасників справи

У відповідності до вимог частин 1, 2, 4, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Рішення Господарського суду міста Києва   від 23.07.2025 у даній справі оскаржується ПП «Прогресбуд-2000» в частині задоволення зустрічних позовних вимог, а тому, враховуючи положення статті 269 Господарського процесуального кодексу України, в частині задоволення первісних позовних вимог судом апеляційної інстанції не переглядається.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга відповідача за зустрічним позовом не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в оскаржуваній частині підлягає залишенню без змін із таких підстав.
Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України   за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.
Частиною 1 статті 875 Цивільного кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. 
Відповідно до частини 3   статті 875 Цивільного кодексу України до договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.
Договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 525, 526, 530 Цивільного кодексу України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.
Згідно з частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України відповідно до   статті 6   цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Так, відповідно до умов укладеного сторонами Договору підряду на виконання робіт з поточного ремонту приміщень першого поверху в вісях Г-Д, 5-6 строк виконання робіт вартістю 1   102   373,45 грн з 21.12.2021 по 21.01.2022 включно.
Отже, кінцевий строк виконання основних робіт за Договором - 21.01.2022.
Також 18 липня 2022 року сторонами підписано Додаткову угоду №1 до Договору підряду, в якій останні, керуючись пунктом 8.1. основного Договору, погодили виконання додаткових робіт - а саме робіт з улаштування ліфтової шахти та підключення обладнання, які не були передбачені початковим договором. 
Додатковою угодою №1 встановлено строк виконання цих додаткових робіт до 30 серпня 2022 року включно. Вартість додаткових робіт склала 63 371,10 грн (з ПДВ), що збільшило загальну договірну ціну з 1   102   373,45 грн до 1 165 744,55 грн (з ПДВ).
Частиною 4 статті 882 Цивільного кодексу України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.
Відповідно до частини 1 статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.
Так, на виконання зобов`язання за Договором №18-10-21 від 18.10.2021 та Додаткової угоди №1 до нього ПП «Прогресбуд-2000» були виконані, а ТОВ «Сент Софія Буд» прийняті без жодних зауважень будівельні роботи на загальну суму 1   165 744,55 грн, що підтверджується актами приймання виконаних робіт, а саме:
- Акт №1-18-21/22 приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за червень 2022 року від 29 червня 2022 року на загальну суму 785 831 грн 00 коп.; 
- Акт №2-18-21/22 приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за серпень 2022 року від 31 серпня 2022 року на загальну суму 316 542 грн 45 коп.;
- Акт №3-18-21/22 приймання виконаних ремонтно-будівельних робіт за серпень 2022 року від 31 серпня 2022 року на загальну суму 63 371 грн 10 коп.
Також ПП «Прогресбуд-2000» було складено, а ТОВ «Сент Софія Буд» підписано Довідку за формою КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за червень 2022 року від 30 червня 2022 року, за серпень 2022 року від 31 серпня 2022 року.
Отже, основні будівельні роботи по Договору вартістю 1   102   373,45 грн були завершені лише наприкінці серпня 2022 року, відповідно субпідрядник не виконав основний обсяг робіт вартістю 1   102   373,45 грн до 21 січня 2022 року, як це було погоджено сторонами у календарному графіку виконання та фінансування робіт по Договору, а тому є таким, що у розумінні статті 612 Цивільного кодексу України прострочив виконання зобов`язання.
Стосовно ж укладеної Додаткової угоди №1, то вона не містить жодних положень про звільнення субпідрядника від відповідальності за порушення початкового строку виконання робіт, а пункт 6 Додаткової угоди №1 прямо передбачає, що всі інші умови Договору, не змінені цією угодою, залишаються чинними без змін.
Станом на дату укладення Додаткової угоди №1 (18.07.2022) у субпідрядника вже виник значний період прострочення виконання основних робіт вартістю 1   102   373,45 грн. Таке прострочення становить період з 22 січня 2022 року по 18 липня 2022 року включно, що складає 179 календарних днів.
Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (частина 1 статті 548 Цивільного кодексу України).
У відповідності до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з пунктом 11.2. Договору за порушення строків виконання робіт Субпідрядник зобов`язаний сплатити Підряднику неустойку (штраф) у розмірі 0,5% від ціни робіт за кожен день прострочення. 
Отже, враховуючи встановлений судом факт прострочення виконання робіт субпідрядником у період з 22 січня 2022 року по 18 липня 2022 року, розмір штрафних санкцій за 179 днів прострочення складає: 1   102 373,45 грн х 0,5% х 179 днів = 986 624,24 грн.
Субпідрядник (ПП «Прогресбуд-2000») повинен сплатити на користь підрядника (ТОВ «Сент Софія Буд») штраф у розмірі 986 624,24 грн за прострочення виконання робіт за Договором підряду №18-10-21, висновки суду першої інстанції з приводу чого є обґрунтованими.
Стосовно заперечень ПП «Прогресбуд-2000» проти зустрічного позову, висловлених під час розгляду справи в суді першої інстанції та в апеляційній скарзі, суд зазначає таке.
Відповідач за зустрічним позовом зазначає, що ТОВ «Сент Софія Буд» несвоєчасно здійснило другий авансовий платіж, який мав бути сплачений до 10.11.2021, однак був сплачений лише 24.06.2022, що призвело до неможливості виконання робіт у строк до 21.01.2022. Як наслідок, відповідач посилається на статтю 538 Цивільного кодексу України («Зустрічне виконання зобов`язання»), статтю 320 Господарського кодексу України («Права замовника») (у редакції на 2021 рік) та пункт 30 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництва, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 №668.
З цього приводу суд зазначає, що умовами Договору підряду чітко встановлено остаточний строк виконання основного обсягу робіт  - 21 січня 2022 року. Цей строк є фіксованим календарним терміном, погодженим сторонами, і не був поставлений у залежність від графіка фінансування чи здійснення проміжних платежів.
Так, відповідно до пункту 3.1. Договору підряду Субпідрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати надходження першого авансового платежу згідно пп.2.3.1. п. 2.3. Договору на рахунок Підрядника зобов`язаний приступити до виконання Робіт та належним чином виконати Роботи у відповідності до погодженого Сторонами Графіку виконання Робіт (Додаток № 2 до Договору). Датою закінчення Робіт вважається дата підписання Сторонами остаточного Акту виконаних робіт.
Суд погоджується із твердженням позивача за зустрічним позовом про те, що у договорі не передбачено, що другий платіж (25%) є умовою початку або продовження робіт. Навпаки підрядник узяв на себе зобов`язання виконати повний обсяг робіт у визначений строк. Тобто апелянт зобов`язався організувати виконання будівельних робіт таким чином, щоб завершити їх до кінцевої дати, визначеної договором, навіть якщо окремі платежі могли затримуватися.
Посилання скаржника на Загальні умови №668 та положення статті 320 Господарського кодексу України судом також не приймаються до уваги, оскільки вони не є пріоритетними щодо змісту укладеного договору, який є спеціальним правовим регулятором між сторонами та є обов`язковим до виконання сторонами відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України.
Рекомендації зі складання додатків до договору підряду в капітальному будівництва, схвалені рішенням науково-технічної ради Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 25.12.2008 №202, на які посилається апелянт, за своєю правовою природою не є обов`язковим нормативно-правовим актом і, як вбачається з їх назви, це рекомендації, які можуть враховуватися сторонами на добровільних засадах, але не створюють імперативних норм.
У спірному випадку сторони не включали до договору положення Загальних умов №668 чи будь-яких рекомендацій як частини своєї угоди.
Отже, апелянт не довів причинно-наслідкового зв`язку між затримкою оплати зі сторони позивача за первісним позовом і своїм простроченням виконання підрядних робіт.
Також ПП «Прогресбуд-2000» посилається в апеляційній скарзі на те, що підрядник не забезпечив його матеріалами для виконання робіт, надання таких матеріалів відбулося лише в серпні 2022 року, тобто після граничного строку виконання робіт, що підтверджується актом передачі матеріалів за серпень 2022 року. У зв`язку з цим роботи були призупинені відповідачем за зустрічним позовом на строки, необхідні позивачеві для поставки матеріалів.
Однак, судом установлено, що пунктом 5.1. Договору передбачено, що загальне забезпечення виконання робіт матеріалами, обладнанням, технікою здійснюється субпідрядником власними силами та за власний рахунок, за винятком матеріалів, визначених пункті 5.2. Договору.
Тобто базове правило - субпідрядник самостійно закуповує і постачає все необхідне для робіт. 
За змістом пункту 5.2. Договору у випадку виконання робіт з використанням матеріалів поставки підрядника передача субпідряднику матеріалів підрядника здійснюється за заявками субпідрядника.
Субпідрядник повинен не пізніше ніж за 10 робочих днів до початку відповідного етапу робіт подати підряднику письмову заявку, яка повинна передбачати дані щодо найменування, кількості, комплектності матеріалів підрядника.
У матеріалах справи відсутні будь-які докази дотримання апелянтом цієї процедури.
Жодної письмової заявки на отримання матеріалів від підрядника ПП «Прогресбуд-2000» не подавало. Відсутні такі заявки як у додатках до договору, так і серед доказів, наявних у матеріалах справи.
Як слушно відзначив суд першої інстанції, якщо матеріали були потрібні для певного етапу робіт і підрядник передав їх лише в серпні 2022 року, це означає, що на той момент відповідні роботи ще не були завершені субпідрядником.
Відповідно до частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.
Згідно зі   статтею 851 Цивільного кодексу України   підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.
Відповідно до пункту 7.1.13. Договору субпідрядник був зобов`язаний завчасно та письмово повідомити підрядника про можливість зупинення чи сповільнення робіт через незалежні від нього обставини.
За змістом пункту 7.1.24. Договору субпідрядник має обов`язок повідомляти підрядника про обставини, що перешкоджають виконанню договору, та про необхідні заходи для їх усунення.
Однак, відповідач жодним чином не повідомляв підрядника про зупинення робіт на підставі частини 3 статті 538 Цивільного кодексу України, статті 851 Цивільного кодексу України та умов пунктів 7.1.13., 7.1.24. Договору.
З огляду на зазначене у сукупності суд доходить висновку, що скаржником не доведено, що затримка виконання робіт сталася саме з вини позивача за зустрічним позовом.
Матеріалами справи підтверджується, що роботи на суму 1   102 373,45 грн були завершені лише наприкінці серпня 2022 року, отже строк їх виконання було порушено більш ніж на 5 місяців. 
Перевіривши наданий позивачем за зустрічним позовом розрахунок, суд встановив, що він є арифметично вірним, а тому з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом підлягає стягненню 986 624,24 грн, а зустрічні позовні вимоги в цій частині є такими, що підлягають задоволенню повністю.
Стосовно посилань відповідача на прийняте Господарським судом міста Києва у подібній справі №910/4173/25 рішення від 10.06.2025 про часткове задоволення вимог первісного позову та відмову в задоволенні вимог зустрічного позову в повному обсязі, то суд їх не приймає до уваги, оскільки таке рішення не набрало законної сили та оскаржується наразі в апеляційному порядку, крім того, суд під час вирішення спору враховує лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, а висновки судів першої та апеляційної інстанції в подібних справах не є обов`язковими для суду.
Враховуючи викладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.
Усі інші доводи та міркування скаржника, окрім наведених у мотивувальній частині постанови, взяті судом до уваги, однак не спростовуються висновків суду щодо задоволення зустрічних позовних вимог у даній справі.
При цьому судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі «Серявін проти України» від 10 лютого 2010 року, пункт 58).

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції про задоволення зустрічного позову в даній справі.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі в оскаржуваній частині обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.
Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.
Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Прогресбуд-2000» на рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі №910/4171/25 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 23.07.2025 у справі №910/4171/25 залишити без змін.
Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Приватне підприємство «Прогресбуд-2000».
Матеріали справи №910/4171/25 повернути до місцевого господарського суду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у порядку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            Ю.Б. Михальська 

Судді                                                                                А.І. Тищенко

                                                                                А.О. Мальченко