ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 вересня 2025 року                                                           Справа № 902/981/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуюча суддя Коломис В.В., суддя Павлюк І.Ю. ,  суддя Розізнана І.В. 

секретар судового засідання Романець Х.В. 
за участю представників сторін:
скаржника - не з`явився;
керуючого реструктуризацією - арбітражний керуючий Бобрук Т.В. (в режимі відеоконференції);
боржника - Кравець В.В. (в режимі відеоконференції);
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30 травня 2025 року (повний текст складено 04.06.2025) у справі № 902/981/24 (суддя Лабунська Т.І.)
за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 30.05.2025 задоволено клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. №03/04 від 02.04.2025 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, та стягнення грошових коштів з кредитора у справі №902/981/24.
Затверджено звіт арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період діяльності з 02.10.2024 по 03.04.2025 у справі №902/981/24 про банкрутство фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі - 92 247,00 грн основної винагороди, з яких відшкодовано - 45 420,00 грн, не відшкодовано - 46 827,00 грн.
Присуджено до стягнення із Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" грошові кошти в сумі 46 827,00 грн, в якості виплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бобрука Тараса Володимировича за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі №902/981/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління АТ "Державний ощадний банк України" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати ухвалу місцевого господарського суду.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №902/981/24 у складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 07.07.2025 відкрито апеляційне провадження у справі №902/981/24 та призначено справу до розгляду на 10.09.2025 об 11:15 год.
Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 17.07.2025 №01-05/414 у зв`язку із звільненням головуючого судді ОСОБА_2 , призначено повторний автоматизований розподіл судової справи №902/981/24.
Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №902/981/24 визначено склад колегії суддів: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.08.2025 справу №902/981/24 прийнято до провадження колегією суддів Північно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя Коломис В.В., суддя Павлюк І.Ю., суддя Розізнана І.В.
Кравець В.В. та арбітражний керуючий Бобрук Т.В. у відзивах на апеляційну скаргу вважають оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Безпосередньо в судовому засіданні 10.09.2025 представник скаржника, боржник, керуючий реструктуризацією повністю підтримали вимоги та доводи, викладені відповідно в апеляційній скарзі та у відзивах на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 219 ГПК України, після судових дебатів суд оголошує про перехід до стадії ухвалення судового рішення та час його проголошення в цьому судовому засіданні. У виняткових випадках залежно від складності справи суд може відкласти ухвалення та проголошення судового рішення на строк не більше десяти днів з дня переходу до стадії ухвалення судового рішення, оголосивши дату та час його проголошення.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.09.2025 справу №902/981/24 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення до 18 вересня 2025 року о 12:15 год. 
Колегія суддів, заслухавши пояснення арбітражного керуючого, боржника та представника кредитора, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.10.2024 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Бобрука Т.В., попереднє засідання призначено на 19.11.2024.
03.10.2024 здійснено офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи - ОСОБА_1 
24.10.2024 до місцевого господарського суду від АТ "Державний ощадний банк України" надійшла заява № 55/5.8-03/131337/2024 від 23.10.2024 про визнання грошових вимог до боржника.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 19.11.2024 у справі №902/981/24 визнано грошові вимоги АТ "Державний ощадний банк України", встановлено перелік та розмір визнаних судом вимог кредиторів, що підлягають внесенню арбітражним керуючим (керуючим реструктуризацією) Бобруком Т.В. до реєстру вимог кредиторів боржника фізичної особи ОСОБА_1 
02.04.2025 до Господарського суду Вінницької області від арбітражного керуючого надійшла заява про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів та клопотання про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат та пропорційне стягнення грошової винагороди з кредиторів, до якого додано звіт про нарахування і виплату грошової винагороди.
Колегія суддів, розглянувши клопотання арбітражного керуючого Бобрука Т.В. № 03/04 від 02.04.2025 про затвердження звіту про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат, та пропорційне стягнення грошової винагороди з кредитора, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються дані вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку про наявність правових підстав для його задоволення.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Частина 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Так, відповідно до ст. 1 КУзПБ, керуючий реструктуризацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реструктуризації боргів боржника.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Статтею 30 КУзПБ урегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.
Згідно з ч. 1 та абз. 1, 5, 6 ч. 2 ст. 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 02.10.2024 відкрито провадження у справі №902/981/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , введено процедуру реструктуризації боргів боржника, призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Бобрука Т.В.
Як вбачається, у поданому до суду звіті арбітражним керуючим Бобруком Т.В. повідомлено, що арбітражний керуючий у даній справі має право на нарахування та затвердження основної грошової винагороди за виконання обов`язків керуючого реструктуризацією за період з 02.10.2024 по 03.04.2025 в сумі 92 247,00 грн.
Колегія суддів, перевіривши наведений у звіті арбітражного керуючого Бобрука Т.В. розрахунок основної грошової винагороди, дійшла висновку, що нарахована основна грошова винагорода арбітражному керуючому Бобрука Т.В. в загальному розмірі 92 247,00 грн (з яких відшкодовано - 45 420,00 грн, не відшкодовано - 46 827,00 грн) за період виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у справі №902/981/24 (з 02.10.2024 року по 03.04.2025) відповідає наведеним вище приписам законодавства.
Нарахована грошова винагорода керуючому реструктуризацією Бобруку Т.В. в сумі 46 827,00 грн не виплачувалась, у зв`язку із відсутністю грошових коштів у боржника, фонд оплати грошової винагороди ліквідатора у справі про банкрутство кредиторами не створювався.
Відповідно до п. 1-6 перехідних та прикінцевих положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що збори та комітет кредиторів можуть проводитися шляхом опитування. Ініціатор опитування надсилає всім учасникам зборів (комітету) кредиторів запит з проектом рішення щодо запропонованого питання (питань).
За таких обставин та у відповідності до абзацу 2 п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства збори кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 проводилися шляхом опитування.
Арбітражним керуючим 25.11.2024 на електронну адресу учасникам справи направлено запит з проектом рішення зборів кредиторів від 03.12.2024 щодо проведення зборів кредиторів фізичної особи ОСОБА_1 шляхом опитування з додатками.
Окрім іншого, проект рішення зборів кредиторів передбачав схвалення звіту арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі.
17.01.2025 арбітражним керуючим від АТ "Ощадбанк" отримано відповідь по питанням порядку денного зборів кредиторів призначених на 03.12.2024 (лист від 14.01.2025, № 55/5.8-06/5542/2025).
За результатами розгляду вищезазначеної відповіді, арбітражним керуючим було складено Протокол зборів кредиторів від 03.12.2025, яким, крім іншого, кредитором АТ "Ощадбанк" вирішено утриматись від прийняття рішення щодо схвалення звіту арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат у справі про банкрутство ОСОБА_1 за період із 02.10.2024 по 02.12.2024, відповідно до якого арбітражному керуючому Бобруку Т.В. нараховано основну грошову винагороду в сумі 30 280,00 грн. (Протокол зборів кредиторів від 03.12.2024).
24.03.2025 арбітражним керуючим на електронну адресу учасникам справи направлено черговий запит з проектом рішення зборів кредиторів та повідомленням про засідання зборів кредиторів на 01.04.2025. 
Крім іншого, проект рішення зборів кредиторів передбачав схвалення звіту арбітражного керуючого Бобрука Т.В. про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за період із 02.10.2024 по 03.04.2025, відповідно до якого арбітражному керуючому Бобруку Т.В. нараховано основну грошову винагороду в сумі 92 247,00 грн.
На 02.04.2025 арбітражним керуючим відповіді від АТ "Ощадбанк" по питанням порядку денного зборів кредиторів призначених на 01.04.2025 не отримано.
Так, як відповіді по питанням порядку денного зборів кредиторів призначених на 01.04.2025 від єдиного кредитора АТ "Ощадбанк" до арбітражного керуючого не надійшли та через відсутність кредитора, збори кредиторів у справі №902/981/24 визнані такими, що не відбулись (Акт №1 про непроведення зборів кредиторів від 02.04.2025).
Відповідно до ч. 6 ст. 30 КУзПБ, арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором.
Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.
Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, звіт про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому у справі №902/981/24 схвалено не було.
Колегія суддів зазначає, що порядок визначення та сплати грошової винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого передбачено нормами Кодексу України з процедур банкрутства. 
При цьому, Кодекс з процедур банкрутства не містить заборони винесення на затвердження господарського суду звіту про нарахування грошової винагороди та відшкодування витрат у разі його не схвалення комітетом кредиторів.
Також судом взято до уваги, що рішення зборів кредиторів не є нормативними актами (п.57 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №15 "Про судову практику в справах про банкрутство"), вони є доказами факту волевиявлення, які оцінюються судом нарівні з іншими доказами по справі при вирішенні певних питань у процедурах банкрутства.
Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що відповідні схвалення та погодження комітетом кредиторів звітів про нарахування грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за своїм змістом є додатковими гарантіями дотримання прав учасників провадження у справі про банкрутство та в силу Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд не зв`язаний такими погодженнями (або ж їх відсутністю) у своїх правових позиціях та процесуальних діях під час провадження у справі про банкрутство; наявність чи відсутність відповідних погоджень підлягає дослідженню судом та обґрунтованому врахуванню або відхиленню.
Крім того, з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену в постановах від 24.07.2018 у справі №5019/2862/11, від 04.06.2019 у справі №Б-24/172-09, суди вказали на те, що неприйняття зборами кредиторів (комітетом кредиторів) рішення щодо схвалення або погодження звітів арбітражного керуючого не позбавляє господарський суд права розглянути їх самостійно.
Враховуючи викладене та зважаючи на те, що надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі і законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно (постанова Верховного Суду від 16.07.2020 у справі №918/454/18), колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність правових підстав для затвердження звіту арбітражного керуючого Бобрука Т.Б. про нарахування основної грошової винагороди арбітражному керуючому за виконання обов`язків керуючого реструктуризацією за період з 02.10.2024 по 03.04.2025 в сумі 92 247,00 грн основної винагороди.
Щодо вимоги про стягнення з кредитора на користь арбітражного керуючого основної грошової винагороди, то колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, боржником при зверненні до суду із заявою про відкриття провадження про неплатоспроможність у даній справі, на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області було сплачено авансування винагороди арбітражному керуючому (керуючого реструктуризацією) в загальному розмірі 45 420,00 грн., що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 0.0.3871970968.1 від 10.09.2024 на суму 45 420,00 грн.
Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 13.01.2025, серед іншого, постановлено перерахувати з депозитного рахунку Господарського суду Вінницької області основну грошову винагороду арбітражному керуючому Бобруку Т.В. за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі №902/981/24 за період з 02.10.2024 по 02.01.2025 у розмірі 45 420,00 грн.
Отже, матеріалами справи підтверджено, що кошти внесені боржником на депозитний рахунок Господарського суду Вінницької області в якості авансування сплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого були сплачені арбітражному керуючому Бобруку Т.В. у повному обсязі, в сумі 45 420,00 грн. Однак, процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи – ОСОБА_1 тривала після закінчення авансованих заявником коштів.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 12 КУзПБ арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.
Частиною 1 ст. 30 КУзПБ передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.
Згідно абзаців 6, 7 ч. 2 ст. ст. 30 КУзПБ сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі, або коштів фонду, створеного кредиторами для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого (у разі його створення).
Частиною 5 ст. 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для виплати грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням зборів кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітету кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи) та затверджуються ухвалою господарського суду.
Статтею 114 КУзПБ визначено права та обов`язки арбітражного керуючого у справах про неплатоспроможність фізичних осіб. При цьому, згідно частини четвертої вказаної норми кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.
При цьому, колегія суддів враховує, що згідно частин 1, 4, 7 статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Згідно постанови Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №908/1946/15-г, кредитори, які очікують на результат діяльності арбітражного керуючого, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий, в свою чергу, правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, а оплата грошової винагороди, у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел, має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.
Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №5002-17/1718-2011, зокрема зазначено, що беручи участь у справі про банкрутство, кредитор не тільки має певні процесуальні права, зокрема на задоволення своїх грошових вимог за рахунок активів ліквідаційної маси, а й як учасник провадження (сторона) може нести певні обов`язки, пов`язані з розглядом провадження у справі. За ухвалою суду на нього можуть покладатися певні судові витрати: оплата послуг перекладача, судового експерта, арбітражного керуючого (п.7.9.).
Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 10.07.2019 у справі №15/60-6 зазначив, що законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг розпорядника майна в залежність від обсягу діяльності, від розміру вимог кредиторів у справі, майнового стану кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.
У своїй постанові від 04.10.2018 по справі №916/1503/17 Верховний Суд зазначив, що відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації праці N 105 про скасування примусової праці 1957 року ратифіковану Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.
Отже, у випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, вона повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи з принципу пропорційності їх грошовим вимогам (висновки щодо застосування цих норм права викладені у постанові Верховного Суду від 01 серпня 2018 у справі №912/1783/16).
Крім цього, Верховний Суд зауважив, що положення статті 30 КУзПБ імперативно закріплюють щомісячний характер нарахування основної грошової винагороди за весь період виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень з оплатою цієї винагороди у межах розміру, встановленого законом (частина друга стаття 30 КУзПБ), що встановлюється ухвалою суду.
Відповідно до наданого арбітражним керуючим звіту: нарахована винагорода за виконання повноважень керуючим реструктуризацією за період з 02.10.2024 по 03.04.2025 становить 92 247,00 грн, з яких відшкодовано 45 420,00 грн.
Таким чином, не визначено джерело відшкодування винагороди арбітражного керуючого на суму 46 827,00грн.
Так, судом встановлено, що у даній справі фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого не створювався; у банкрута відсутні майнові активи, за рахунок яких можливе погашення суми основної грошової винагороди арбітражного керуючого Бобрука Т.В. в розмірі 46 827,00 грн.
Скарги чи заперечення щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Бобрука Т.В. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень до суду від кредитора не надходило; питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень перед судом не порушувалось; також і не надходило будь-яких заяв, заперечень чи письмових пояснень щодо клопотання № 03/04 від 02.04.2025 про пропорційне стягнення з кредитора основної грошової винагороди у справі   №902/981/24.
Колегія суддів зазначає, що кредитор за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі був подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, чого у цій справі судом не встановлено.
Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові від 14.12.2021 у справі №902/626/20, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.
При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.
З огляду на викладене, відмінність боржників, яка виражається у різному статусі юридичних та фізичних осіб, і застосування до них різних процедур передбачених Кодексом України з процедур банкрутства, жодним чином не може нівелювати право арбітражного керуючого на отримання передбаченої законом винагороди та на відшкодування його витрат.
За наведених вище обставин, положень законодавства та судової практики, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у даній справі повинна здійснюватись за рахунок коштів єдиного кредитора у даній справі, виходячи з принципу пропорційності його грошовим вимогам.
Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість, скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду. Посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді клопотання.
Враховуючи все вищевикладене в сукупності, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що ухвала Господарського суду Вінницької області ґрунтується на матеріалах і обставинах справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.   
Керуючись ст.ст. 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                              
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Вінницьке обласне управління Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Господарського суду Вінницької області від 30 травня 2025 року у справі №902/981/24  залишити без змін.  
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню. 

Повний текст постанови складений "23" вересня 2025 р.

Головуюча  суддя                                                                        Коломис В.В. 

Суддя                                                                                              Павлюк І.Ю.  

Суддя                                                                                              Розізнана І.В.