ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9364/25 Справа № 208/13225/24 	  	Головуючий у першій інстанції: Похваліта С. М. Суддя-доповідач:  Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
головуючого –                         Красвітної Т.П., 
суддів:                                 Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря                 Марченко С.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на рішення Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі судді Похвалітої С.М. від 06 травня 2025 року по справі за позовом ОСОБА_1  до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про відшкодування моральної шкоди,– 
ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ "Шахтоуправління "Покровське" обґрунтовуючи це тим, що ОСОБА_1 19 вересня 2001 року був прийнятий гірничим 2 розряду з повним робочим днем до ВАТ « Вугільна компанія «Шахта Красноармійська-Західна-1»; 01 листопада 2004 року був переведений гірничим 3 розряду з повним робочим днем; з 17 серпня 2007 року був переведений учнем прохідника підземним з повним робочим днем; з 30 травня 2008 року був переведений прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем; з 01 березня 2012 року був переведений прохідником 5 розряду підземним з повним робочим днем. 22 квітня 2022 року Позивача було звільнено. Всі вказані вище обставини про роботу та звільнення позивача підтверджуються його трудовою книжкою. За час роботи на підприємстві відповідача позивач набув хронічних професійних захворювань. П. 7 акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання Форми П-4 від 21 липня 2022 року затвердженого начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, встановлено наявність у позивача професійних захворювання: хронічна радикулопатія L5,S1 праворуч в стаді загострення з вираженим статико- динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; пневмоконіоз (t/q, 2/2), ускладнений хронічним бронхітом ІІ ст., фаза затихаючого загострення, ЛН І-ІІ (першого-другого ст.). П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промислової, а саме: ВП «Шахта Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»; ПрАТ «ШУ «Покровське» в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметр яких перевищували допустимі норми. Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: Пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 8,6-196,8 мг/м3, при нормативному значенні 2 мг/м3. Тривалість дії упродовж зміни 84-90,3% . Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) – фактична величина 194,4-298,4 Вт., при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) – фактична величина 89-116,7 Вт., при нормативному значенні 45 Вт.; маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 40 кг при нормативному значенні 30 кг. Виробничий шум фактична величина 80-90 дБА, при нормативному значенні 80 дБА. Робоча поза в нахиленому положенні більше 300 22-30% зміни при нормативному значенні до 300 25% зміни. Нахили корпусу фактичне значення 140-230 разів при нормативному значенні 50-100 разів. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 03 серпня 2022 року серії 12 ААА №106922 позивачу первинно безстроково визначено ступінь втрати професійної працездатності на рівні 65% через професійне захворювання. Згідно довідки Медико-соціальної експертної комісії від 03 серпня 2022 року серії 12 ААБ №781705 позивачу первинно безстроково встановлено третю групу інвалідності. Позивач має постійні скарги на стан свого здоров`я, змушений проходити лікування, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №927, випискою із медичної карти стаціонарного хворого №441 та витягом із амбулаторної карти. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №927 позивач має скарги на біль в поперековому відділі хребта, що іррадіює в праву ногу, судоми в ній, оніміння, скутість на поперековому рівні, ускладнений при нахилах, ходьбі. Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №441 позивач має скарги на кашель з важко відокремлюємо мокротиння, задишку, що посилюється при фізичному навантаженні, різку загальну слабкість. У зв`язку з вказаним хронічним професійним захворюванням порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Тривалий процес лікування, позбавляє можливості позивача вести повноцінний спосіб життя. З моменту отримання хронічного професійного захворювання, він постійно відчуває фізичні страждання та біль, обґрунтовані важкістю самопочуття та особливостями лікування. Окрім того, внаслідок отриманих хронічних професійних захворювань, що супроводжується значною втратою працездатності, систематичною необхідністю отримання медичної допомоги, він постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному та фізичному станах. На даний час його самопочуття не поліпшується, негативні зміни у його житті є незворотними, усвідомлення чого, завдає йому душевного болю та страждань. Перелічені негативні явища не можуть не викликати переживання, страждання, стрес, депресію. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь в якості відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання суму грошових коштів у розмірі 245000,00 грн.
Рішенням Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське», про відшкодування моральної шкоди, задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 145 000 (сто сорок п`ять тисяч) гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» судовий збір на користь держави у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп. В іншій частині позовних вимог, відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення шляхом збільшення розміру відшкодування моральної шкоди до 245000,00 грн.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про зміну оскаржуваного рішення, зменшивши розмір моральної шкоди до 65000,00 грн та закриттям провадження в частині вирішення спору оподаткування.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та заявлених позовних вимог, колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що з 19.09.2001 по 22.04.2022 ОСОБА_1 працював в умовах впливу шкідливих факторів в шахті ПРАТ «ШУ «ПОКРОВСЬКЕ» за різними професіями. Загальний стаж ОСОБА_1 в умовах впливу шкідливих факторів на ПРАТ «ШУ «ПОКРОВСЬКЕ» становить 22 роки 11 місяців 16 днів. Позивач звільнений 14.02.2024 за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої на ім`я ОСОБА_1 (а.с. 19-22).
Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 21 липня 2022 року, ОСОБА_1 встановлено діагноз: хронічна радикулопатія L5, S1 праворуч в стадії загострення з вираженими статико-динамічними порушеннями, м`язово-тонічним та больовим синдромами; пневмоконіоз, ускладнений хронічним бронхітом ІІ ст., фаза затихаючого загострення, ЛН І-ІІ ст.
П. 17 вказаного акту встановлює, що професійне захворювання виникло за таких обставин: професійне захворювання виникло у зв`язку з тривалим періодом роботи на підприємствах вугільної промислової, а саме: ВП «Шахта Капітальна» ДП «Мирноградвугілля»; ПрАТ «ШУ «Покровське» в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, параметри яких перевищували допустимі норми.
Згідно п. 18 зазначеного акту причинами виникнення професійного захворювання є: Пил переважно фіброгенної дії - фактична величина 8,6-196,8 мг/м3, при нормативному значенні 2 мг/м3. Тривалість дії упродовж зміни 84-90,3% . Важкість праці: фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів нижніх кінцівок та тулуба) – фактична величина 194,4-298,4 Вт., при нормативному значенні 90 Вт; фізичне динамічне навантаження (за участю м`язів рук та плечового поясу) – фактична величина 89-116,7 Вт., при нормативному значенні 45 Вт.; маса вантажу, що підіймається та переміщується фактична величина 40 кг при нормативному значенні 30 кг. Виробничий шум фактична величина 80-90 дБА, при нормативному значенні 80 дБА. Робоча поза в нахиленому положенні більше 30 градусів 22-30% зміни при нормативному значенні до 30 градусів 25% зміни. Нахили корпусу фактичне значення 140-230 разів при нормативному значенні 50-100 разів (а.с. 10-13).
Відповідно до копії довідки МСЕК серії 12ААА №106922 від 03 серпня 2022 року, ОСОБА_1 первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково (а.с. 30). 
Згідно копії довідки МСЕК серії 12ААВ №781705 від 03 серпня 2022 року, позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності безстроково (а.с. 31).
Згідно зі ст. 3 Конституцією України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Згідно з ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.
Згідно ст. 237-1КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у тому числі у фізичному болю та стражданнях, яких зазнала особа у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
У відповідності до ст. 4 ЗУ «Про охорону праці», державна політика в області охорони праці, базується; зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань.
Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.
Згідно п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України» Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Згідно з пунктом 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши тяжкість ушкодження здоров`я, пов`язаного з виконанням ним трудових обов`язків в шкідливих умовах праці на підприємстві, у зв`язку з чим довідкою МСЕК серії 12ААА №106922 від 03 серпня 2022 року,  ОСОБА_1  первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності безстроково та довідкою МСЕК серії 12ААВ №781705 від 03 серпня 2022 року, позивачу первинно встановлено третю групу інвалідності безстроково; приймаючи до уваги стан здоров`я позивача, неможливість відновлення попереднього фізичного стану, тяжкість і незворотність змін у повсякденному житті, необхідність реабілітації, глибину, інтенсивність, тривалість фізичних та душевних страждань; враховуючи дотримання засад розумності і справедливості, - місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 145000,00 грн, яка спричинена втратою здоров`я, у зв`язку з отриманням професійного захворювання під час перебування у трудових стосунках з відповідачем.
Доводи апеляційних скарг позивача та відповідача про непогодження зі стягнутим місцевим судом розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає безпідставними.
При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 суд першої інстанції керувався принципами розумності та справедливості, прийняв до уваги стан здоров`я позивача, втрату професійної працездатності у розмірі 65% та встановлення третьої групи інвалідності безстроково, врахував вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв`язків та істотність вимушених змін в життєвих стосунках позивача.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Разом з тим, доводи апеляційної скарги ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське» щодо безпідставного вирішення місцевим судом в оскаржуваному рішення питання щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначення в резолютивній частині рішення порядку його виконання про стягнення цієї суми «без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів» заслуговують на увагу, з огляду на наступне.
Так, правовідносини з нарахування, утримання та перерахування податків, зборів чи інших обов`язкових платежів знаходяться у площині публічних (податкових) відносин, а тому суд при вирішенні позову про стягнення грошової компенсації моральної шкоди відповідно до статті 23 ЦК України не вирішує питання про податки, збори чи інші обов`язкові платежі. У статті 265 ЦПК України немає імперативної вказівки на необхідність додаткової деталізації у рішенні суду грошової компенсації моральної шкоди із розміром сплати податків, зборів чи інших обов`язкових платежів.
З урахуванням викладеного необґрунтованим є вирішення судом у даній цивільній справі питань щодо податків, зборів чи інших обов`язкових платежів та визначення в резолютивній частині рішення порядку його виконання про стягнення цієї суми «без утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів».
Зазначені висновки містяться також у постанові Верховного Суду від 21 травня 2025 року у справі №235/3143/24 (провадження №61-14246св24).
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув,  тому оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом виключення у другому абзаці резолютивної частини словосполучення: «без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів».
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги позивача, наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги відповідача та зміни оскаржуваного рішення, відповідно до положень ст. 376 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  -  ОСОБА_2  – залишити без задоволення. 
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» – задовольнити частково. 
Рішення Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року – змінити, виключити у другому абзаці резолютивної частини словосполучення: «без утримання податку з доходу фізичних осіб та інших обов`язкових платежів». 
В іншій частині рішення Заводського районного суду м.Кам`янського Дніпропетровської області від 06 травня 2025 року – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Повний текст постанови складено 24 жовтня 2025 року.

Головуючий                                                                Т.П. Красвітна

Судді                                                                        В.С. Городнича
                                                                               
                                                                               М.Ю. Петешенкова