ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 606/1037/25	Головуючий у 1-й інстанції Мельник А.В. 	
Провадження № 33/817/503/25 	Доповідач - Тиха І.М.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М., за участю представника ОСОБА_1 - Цимбалюка П.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 — адвоката Цимбалюка П.А. на постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 

                               В С Т А Н О В И Л А :

       Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 605,60 грн. судового збору.
       Згідно із постановою суду, ОСОБА_1 10.06.2025 о 17 год 22 хв. в с-щі Микулинці по вул. Грушевського, керував автомобілем Opel Combo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 відмовився, проїхати в найближчий медичний заклад також відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
       В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях його довірителя складу адміністративного правопорушення.
       Посилається на те, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та відмову від огляду на стан сп`яніння в розумінні п. 2.5 ПДР.
       Вважає, що суд першої інстанції безпідставно поклав у основу висновків про винуватість ОСОБА_1 матеріали відеозаписів із нагрудної камери поліцейських оскільки на них відсутня фіксація безпосереднього факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , зокерма, не зафіксовано момент руху автомобіля, а лише його перебування ОСОБА_1 на водійському місці із заведеним двигуном, що не є підтвердженням факту керування.
       Зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні належні додатки – пояснення, довідки чи інші документи, які повинні були бути долучені до справи відповідно до п. 9 Інструкції МВС №1376, що ставить під сумнів об`єктивність викладених у ньому обставин.
       Наголошує, що працівники поліції не роз`яснили ОСОБА_1 в повному обсязі права, передбачені ст. 268 КУпАП, не надали можливості ознайомитися зі складеним протоколом, не зафіксували вручення його копії.
       Стверджує, що ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 працівниками поліції були зафіксовані формально, без залучення свідків, при цьому відеозапис не підтверджує їх наявність оскільки його поведінка, мова, хода та зовнішній вигляд не мали характерних проявів сп`яніння.
       Посилається на те, що рапорт працівника поліції є внутрішнім службовим документом, який не може вважатися належним та допустимим доказом вини, оскільки відображає лише суб`єктивну оцінку службової особи.
       Вважає, що призначене стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є явно несправедливим і непропорційним, оскільки водійське посвідчення є для ОСОБА_1 необхідним для забезпечення життєвих потреб.
       Обґрунтовує вимоги тим, що матеріали справи не містять достатніх, достовірних та належних доказів, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а протокол складено з порушенням закону тому він є недопустимим доказом.
       Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника ОСОБА_1 адвоката Цимбалюка П.А., який підтримав вимоги апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.
       Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
       Згідно з статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
       Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Відповідно до ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується даними, що містяться у:
- протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1№357748 від 10.06.2025, згідно якого ОСОБА_1 10.06.2025 о 17 год 22 хв. в с-щі Микулинці по вул. Грушевського, керував автомобілем Opel Combo д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Драгер 6810 відмовився, проїхати в найближчий медичний заклад також відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР;
- направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.06.2025 у ОСОБА_1 у результаті огляду, проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння очей та обличчя. Огляд не проводився;
- акті огляду, згідно якого ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 зазначено запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння очей та обличчя. ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- рапорті помічника чергового відділення поліції №3 (м.Теребовля) Теребовлянського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області Параски Б.М. від 10.06.2025, про те, що 10.06.2025 о 17 год 30 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки Опель комбо, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння;
- відеозаписах із нагрудної камери поліцейського, з яких слідує, що водій ОСОБА_1 10.06.2025 сидить на водійському місці у автомобілі із заведеним двигуном та протягом відеозапису не заперечував, що саме він керував автомобілем Opel Combo д.н.з. НОМЕР_1 . Під час спілкування поліцейським у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та озвучені ОСОБА_1 , а саме: запах алкоголю від водія, зміна кольору обличчя. Поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти на місці зупинки огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора. ОСОБА_1 неодноразово зазначав, що нічого не вживав, при цьому відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в найближчому закладі охорони здоров`я. Після цього працівники поліції, згідно вимог законодавства, склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та роз`яснили йому його права та обов`язки відповідно до до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. При цьому, вже після оформлення матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення працівниками поліції ОСОБА_1 зазначав, що він не проти проходження огляду на стан сп`яніння.
       Ці докази суддя вірно визнав належними, допустимими та достатніми для підтвердження вини ОСОБА_1 у відмові, як водія, від проходження у встановленому законом порядку огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.
       Аналізуючи твердження апелянта про відсутність у ОСОБА_1 зовнішніх ознак сп`яніння та неправомірність вимоги поліцейських щодо проходження огляду, вважаю їх такими що не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються сукупністю наявних доказів оскільки ці ознаки були озвучені йому одразу після виявлення, зафіксовані в акті огляду та направленні на проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я та протоколі про адміністративне правопорушення, така ознака як запах алкоголю з порожнини рота не можу бути відображений на відеозаписі оскільки сприймається органами чуття. Окрім того, водій мав змогу спростувати їх наявність проходженням огляд, однак, відмовився він цього.
       Перевіряючи доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом і його відмови від огляду, колегія суддів зазначає, що протокол серії ЕПР1 №357748 від 10.06.2025 складено уповноваженою особою у відповідності до вимог закону, містить час, місце, обставини правопорушення, посилання на конкретний пункт ПДР, а його зміст узгоджується з іншими доказами у справі, зокрема направленням на огляд та актом огляду, де чітко зафіксовано ознаки алкогольного сп`яніння та відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. Зокрема, з відеозапису із нагрудних камер чітко вбачається, що працівники поліції неодноразово пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу із використанням сертифікованого та справного газоаналізатора Alcotest, а також пройти медичний огляд у Теребовлянській міській лікарні. В обох випадках він категорично відмовився, що зафіксовано на відео (час 17:27:44 та 17:28:48 відеозапису export-u67v7.mp4).
       Не заслуговують на увагу твердження апелянта про те, що відеозапис не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з відеозапису із нагрудної камери поліцейських видно, що він перебував за кермом автомобіля Opel Combo з заведеним двигуном і не заперечував що саме він ним керував. 
       Доводи представника про відсутність в матеріалах справи додатків до протоколу про адміністративне правопорушення та недотримання п. 9 Інструкції МВС №1376 є безпідставними, оскільки до матеріалів справи долучено направлення його на огляд в ззаклад охорони здоров`я, акт огляду з відображенням ознак сп`яніння, рапорт працівника поліції та диск із відеозаписами з нагрдуних камер поліцейських, які в сукупності підтверджують об`єктивність викладених у протоколі обставин.
       Необґрунтованими є і посилання апелянта на те, що йому не роз`яснювали права та не вручали копії протоколу оскільки із відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права відповідно до ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, а також повідомили про наслідки відмови від огляду.
       Посилання апелянта на неналежність рапорту як доказу також є необґрунтованим, адже він є допустимим джерелом доказової інформації у відповідності дов имог ст.251 КУпАП, підтверджує факт надходження повідомлення до поліції та узгоджується з іншими доказами у справі.
Аргументи апелянта щодо суворості призначеного стягнення не можуть бути враховані, оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає позбавлення права керування транспортними засобами, і суд першої інстанції правомірно застосував мінімальний передбачений законом строк.
З огляду на викладене, постанову судді місцевого суду щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід залишити без змін, а подану його представником апеляційну скаргу без задоволення.
       На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

                                       П О С Т А Н О В И Л А:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 — адвоката Цимбалюка П.А. залишити без задоволення, а постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 10 вересня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя