ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 р.	Справа № 440/10611/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Полтавської обласної державної адміністрації на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2023, (головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, повний текст складено 08.05.23 року) по справі № 440/10611/21
за позовом     Полтавської обласної державної адміністрації  
до     Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області ,     Західного офісу Держаудитслужби  
про визнання протиправною та скасування вимоги,
ВСТАНОВИВ:
Полтавська обласна державна адміністрація (далі - позивач) звернулась до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправними та скасувати пункти 1, 3, 4, 5, 6 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про усунення виявлених порушень від 05.08.2021 №131908-13/2864-2021.
В обґрунтування позову зазначила, що Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Полтавської ОДА за період з 01.10.2018 до 31.12.2020, за наслідками якої складено акт ревізії від 01.07.2021 №20-22/3 та направлено вимогу про усунення виявлених порушень від 05.08.2021 №131908-13/2864-2021. 
Позивач не погодився зі змістом пунктів 1, 3, 4, 5, 6 спірної вимоги, вказуючи на їх незаконність та необґрунтованість. Також вважав, що відповідачем порушено процедуру проведення ревізії, а саме, проведено її поза встановленим ч. 10 ст. 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» 30-денним строком.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано п. 1 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про усунення виявлених порушень від 05.08.2021 № 131908-13/2864-2021 у частині зобов`язання забезпечити приведення у відповідність до пункту 6 Методики визначення розміру плати за надані в оренду водні об`єкти, затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 28 травня 2013 року № 236, визначення розміру орендної плати за водні об`єкти, в частині того, що орендодавці повинні щорічно проводити розрахунок орендної плати з урахуванням коефіцієнта індексації, який дорівнює середньозваженій величині орендної плати по Україні та застосовується кумулятивно, починаючи з 01 січня 2014 року, в тому числі шляхом внесення відповідних змін до умов договорів оренди водних об`єктів, а також забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на суму 387 731,1 грн.
Визнано протиправним та скасовано пункт 6 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про усунення виявлених порушень від 05.08.2021 № 131908-13/2864-2021.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Позивач, не погодившись із судовим рішенням в частині відмови в задоволенні позову, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не повне з`ясування обставин справи, що призвело до неправомірного висновку, просив його скасувати в цій частині та прийняти нове про задоволення позову.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам позивача про безпідставність спірної вимоги щодо пункту 1 в частині зобов`язання Полтавську ОДА забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 ГК України, 22, 610-625 ЦК України до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на суму 1 443 452,87 грн, а також пунктів 3-5.
Так, щодо пункту 1 Вимоги вказує, що судом першої інстанції не досліджено первинні документи, які стосуються передачі водних об`єктів в оренду (договори, акти приймання-передачі, паспорти водних об`єктів тощо), а також платіжні доручення, які підтверджують сплату орендної плати. 
Натомість, висновки контролюючого органу, з якими погодився суд першої інстанції про недоотримання обласним бюджетом коштів є припущеннями відповідача, які не ґрунтуються на вищенаведених первинних документах. 
Крім того, зауважує, що з 25.05.2021 набрали чинності зміни в Земельному кодексі України, згідно яких водні об`єкти надаються в оренду органам місцевого самоврядування, таким чином орендна плата має надходити до місцевого бюджету, а не обласного. В свою чергу, Полтавська ОДА не є розпорядником водних об`єктів, відповідно не є стороною договорів оренди, у неї відсутні права та обов`язки орендодавця, зокрема, щодо забезпечення виконання зобов`язань, передбачених статтями 216-229 ГК України, 22, 610-625 ЦК України. 
Щодо пункту 3 Вимоги зазначає, що Полтавська ОДА при формуванні проекту кошторису на 2019, 2020 рр. мала право включити до видатків та передбачити у кошторисі такий вид як надбавка за інтенсивність праці та надбавка за виконання особливо важливої роботи, що не суперечить вимогам чинного законодавства. 
Звертає увагу, що бюджетні запити Полтавської ОДА на 2019-2021, 2020-2022 рр. є лише пропозиціями до проекту бюджету на плановий бюджетний період з відповідним обґрунтуванням щодо обсягу бюджетних коштів, необхідних для виконання покладених на нього функцій на середньостроковий період на підставі відповідних граничних показників видатків бюджету та надання кредитів з бюджету. Відповідно їх прийняття Міністерством фінансів України свідчить про те, що вони прийняті в межах Закону.
Щодо пункту 4 Вимоги вказує, що здійснення перевірки закупівель має відбуватись у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» і лише у формі моніторингу, інших форм перевірок вказаним Законом не передбачено. Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області не проводився моніторинг зазначених у Вимозі закупівель, а отже і порушення процедури закупівель в належний спосіб не встановлено.
При цьому, зазначає, що Полтавською ОДА правомірно визначено предмети закупівлі за кодом Єдиного закупівельного словника з дотриманням норм Порядку та вартісних меж для проведення закупівлі робіт без використання електронної системи закупівель; звіти про виконання договорів, укладених за результатами спірних закупівель оприлюднені, що свідчить про відсутність порушень, визначених п. 4 Вимоги.  
Щодо пункту 5 Вимоги вказує, що Полтавська ОДА здійснила виключно розподіл одержаних коштів за КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» між розпорядниками бюджетних коштів 3 рівня. Діяльність щодо замовлення, здійснення будівництва, його організація та подальше введення в експлуатацію п`яти спортивних майданчиків позивачем не здійснювалось. Зауважує, що ним направлялись листи уповноваженим органам з проханням надати інформацію щодо причин не введення в експлуатацію вищевказаних об`єктів. Враховуючи, що позивач не є замовником об`єктів, тому ним на виконання п. 11 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженого постановою КМУ від 06.09.2017 № 714 лише направлялись звіти до Мінрегіону про використання бюджетних коштів, що не свідчить про подання останнім недостовірної інформації.  
Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області та Західний офіс Держаудитслужби (далі – відповідачі) подали відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість висновків суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу Полтавської обласної військової адміністрації задоволено. 
Скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі № 440/10611/21.
Прийнято постанову, якою позов Полтавської ОДА задоволено.
Визнано протиправними та скасовано пункти 1, 3, 4, 5, 6 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про усунення виявлених порушень №131908-13/2864-2021 від 05.08.2021.
За наслідками касаційного перегляду, постановою Верховного Суду від 26.06.2025 касаційну скаргу Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області задоволено частково.
Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2023 року у справі № 440/10611/21 скасовано.
Справу направлено на новий судовий розгляд до Другого апеляційного адміністративного суду.
Учасники справи про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ч.4 ст.229, ч.1 ст.308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Полтавська ОДА, на час воєнного стану має статус обласної військової адміністрації.
Наказом Держаудитслужби від 17.11.2020 затверджено План проведення заходів державного фінансового контролю на І квартал 2021 року, до якого, з урахуванням змін, затверджених наказом від 04.03.2021 № 69, включено ревізію фінансово-господарської діяльності Полтавської ОДА за період з 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2020 року, відповідальність за проведення якої покладено на Департамент контролю за місцевими бюджетами та Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області.
05.03.2021 Держаудитслужба листом повідомила Полтавську ОДА про проведення ревізії фінансово-господарської діяльності з 29 березня по 11 травня 2021 року за період з 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2020 року.
Наказом Держаудитслужби від 10.03.2021 № 76 «Про проведення заходів державного фінансового контролю» визначено провести ревізію фінансово-господарської діяльності Полтавської ОДА, керівником ревізійної групи для її проведення визначено заступника начальника управління – начальника відділу контролю за місцевими бюджетами Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області Снігура Романа Михайловича (п. п. 1, 4 наказу), видані направлення на перевірку 12.03.2021, строк дії яких продовжено до з 12 травня по 24 червня 2021 року, про що свідчить долучена до кожного з направлень відомість щодо продовження строку дії направлення.
Під час проведення ревізії , остання зупинялася з 07.04.2021-11.04.2021, 14.04.2021-25.04.2021, 28.04.2021-10.05.2021, 24.05.-08.06.2021 та поновлювалася з 12 по 13.04.2021, 26-27.04.2021, 11.05.2021-23.05.2021,з 09.06.2021, про що відповідними листами  Держаудитслужби  повідомляла Полтавську ОДА.
Таким чином ревізію фінансово-господарської діяльності Полтавської ОДА за період з 01 жовтня 2018 року по 31 грудня 2020 року проведено у період 29 березня по 24 червня 2021 року, за наслідками її складено Акт від 01 липня 2021 року №20-22/3, у якому зафіксовано виявлені порушення (недоліки).
Подані 16.07.2021 Полтавською ОДА  заперечення до Акта ревізії, розглянуті  Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області та складено висновки на заперечення від 03.08.2021 про їх відхилення .
05.08.2021 Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області складено вимогу про усунення виявлених порушень №131908-13/2864-2021, згідно з пунктами 1, 3, 4, 5, 6 якої зобов`язано Полтавську ОДА:
- забезпечити приведення у відповідність до пункту 6 Методики № 236 визначення розміру орендної плати за водні об`єкти в частині того, що орендодавці повинні щорічно проводити розрахунок орендної плати з урахуванням коефіцієнта індексації, який дорівнює середньозваженій величині орендної плати по Україні та застосовується кумулятивно, починаючи з 01 січня 2014 року, в тому числі шляхом внесення відповідних змін до умов договорів оренди водних об`єктів;
- забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України тощо, до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на загальну суму 1 831 183,97 грн (пункт 1);
- при складанні бюджетних запитів, розгляді та затвердженні проектів кошторисів розпорядників бюджетних коштів щодо розрахунків фонду оплати праці на додаткові стимулюючі виплати державним службовцям (надбавки за інтенсивність праці та надбавки за виконання особливо важливої роботи), дотримуватись вимог чинного законодавства, зокрема в частині того, що планування обсягів видатків на оплату праці державних службовців здійснюється виходячи з основних складових заробітної плати, визначених частиною другою статті 50 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (із змінами), та не враховує зазначених додаткових стимулюючих виплат, встановлення яких відповідно до норм абзацу восьмого пункту 14 розділу XI Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» (із змінами), пунктів 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 року №15 (із змінами), проводиться у межах економії фонду оплати праці (пункт 3);
- в подальшому дотримуватись норм Закону України від 25 грудня 2015 року №922-VIII «Про публічні закупівлі» (із змінами), зокрема щодо проведення у передбачених випадках визначених процедур закупівель, повноти та своєчасності оприлюднення в електронній системі закупівель інформацій про закупівлю тощо (пункт 4);
- як місцевим органом виконавчої влади, що здійснює свої повноваження на території Полтавської області, як розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня щодо розподілених у 2018 році коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України (КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України»), а по відношенню до включених до мережі установ, яким делеговано функції з виконання бюджетної програми — як розпорядником бюджетних коштів вищого рівня, вжити вичерпних заходів реагування щодо досягнення мети та завдань бюджетної програми – завершення будівництва та введення в експлуатацію п`яти спортивних майданчиків. Відповідно до пункту 11 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2017 року №714 (із змінами), забезпечити подання Мінрегіону достовірного звіту про використання бюджетних коштів (пункт 5);
- з метою підвищення ефективності використання бюджетних коштів, державного майна та дотримання критеріїв для одержувачів бюджетних коштів, які спрямовуються на будівництво, ремонт та поточне утримання місцевих доріг, розглянути питання щодо можливості внесення змін до Статуту ДП «Агентство місцевих доріг Полтавської області» в частині надання йому статусу державного комерційного підприємства; при визначенні одержувачів бюджетних коштів, які спрямовуються на будівництво, ремонт та поточне утримання місцевих доріг забезпечити дотримання головними розпорядниками вимог щодо відповідності одержувачів критеріям, передбаченим пунктом 9 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228 (із змінами) (пункт 6).
Не погодившись із пунктами 1, 3, 4, 5, 6 спірної вимоги, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що пункт 1 в частині забезпечення приведення у відповідність до пункту 6 Методики № 236 визначення розміру орендної плати за водні об`єкти та пункт 6 спірної вимоги не ґрунтуються на вимогах законодавства, у зв`язку з чим дійшов висновку про їх протиправність та скасував вимогу в цій частині.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності та законності пункту 1 в частині забезпечення відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України тощо, до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на загальну суму 1 831 183,97 грн, а також пунктів 3-5 спірної Вимоги.
Враховуючи оскарження позивачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині відмови в задоволенні позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні регламентовано   Законом України від 26.01.1993 № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон № 2939-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Згідно ч. 2 ст. 2 Закону № 2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Процедура проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних   установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях,   які   отримують   (отримували   в   період,   який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання, передбачена Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 (далі - Порядок № 550, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 2 Порядку № 550 визначено, що інспектування полягає у   документальній   і   фактичній перевірці     певного     комплексу     або     окремих     питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх   допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Пунктами 4, 5 Порядку № 550 передбачено, що планові та позапланові виїзні ревізії проводяться контролюючими органами відповідно до  Закону та цього Порядку.
Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів контрольно-ревізійної роботи, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.
За приписами ч. 1 ст. 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
В силу п. 7 ст. 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.
У ч. 2 ст. 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Згідно з п. 50 Порядку № 550 за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав органи державного фінансового контролю вживають заходів для забезпечення: притягнення до адміністративної, дисциплінарної та матеріальної відповідальності винних у допущенні порушень працівників об`єктів контролю; порушення перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства; звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства; застосування заходів впливу за порушення бюджетного законодавства.
Системний аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги, оскільки такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Предметом апеляційного перегляду у цій справі є вимога Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області від 05.08.2021 про усунення порушень, виявлених за наслідками проведення планової ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавської ОДА, встановлених у пункті 1, в частині забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України тощо, до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на загальну суму 1 831 183,97 грн, а також пунктах 3-5.
Щодо доводів апелянта про безпідставність п. 1 Вимоги в частині  забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України тощо, до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на загальну суму 1 831 183,97 грн.     
Зі змісту Акту ревізії вбачається, що органом державного фінансового контролю, зокрема, встановлено, що на порушення умов укладених договорів, норм статті 629 Цивільного кодексу України, частин 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу, станом на 01.01.2021 орендарями не сплачено до бюджету Полтавської області плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів загалом на суму 1 443 452,87 грн (в тому числі за договорами, термін дії яких закінчився - 291 318,02 грн), чим завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету на вказану суму.
Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 10 Закону № 2939-XII органу державного фінансового контролю надається право одержувати від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності, інших юридичних осіб та їх посадових осіб, фізичних осіб - підприємців інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.
Так, Департамент агропромислового розвитку Полтавської ОДА листом від 18.06.2021 надав Юридичному департаменту облдержадміністрації інформацію щодо суми боргу за оренду водних об`єктів, що розташовані за межами населених пунктів на території Полтавської області в розрізі районів та орендарів водних об`єктів станом на 01.01.2021, зазначивши, дана інформація є оперативною та коригується на основі: виписок в електронному вигляді, що надаються Головним управлінням Державної казначейської служби України у Полтавській області; інформації Юридичного департаменту облдержадміністрації про наявність документально підтверджених змін (додаткові угоди до договорів оренди водних об`єктів, акти приймання-передачі та ін); копії платіжних доручень, наданих орендарями водних об`єктів для проведення звірки розрахунків.
У свою чергу Юридичний департамент Полтавської ОДА надав вказану інформацію органу державного фінансового контролю, яким узагальнено цю інформацію та складено таблицю «Заборгованість за оренду водних об`єктів за даними моніторингу станом на 01.01.2021», згідно з якою загальну заборгованість за оренду водних об`єктів станом на 01.01.2021 визначено у сумі 1 443 452,87 грн, у тому числі, за договорами, термін дії яких закінчився – 291 318,02 грн.
Позивач як в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції зазначає, що органом державного фінансового контролю не досліджено безпосередньо документи, на підставі яких можливо встановити розмір заборгованості, зокрема, договори, акти приймання-передачі, платіжні доручення.
З цього приводу судом першої інстанції враховано висновок експерта від 10.11.2022 № СЕ-19/117-22/7376-ЕК, в якому у дослідницькій частині зазначено, що враховуючи те, що регістри бухгалтерського обліку Полтавської ОДА чи уповноваженого структурного підрозділу (департаменту, відділу тощо), за рахунками бухгалтерського обліку, на яких обліковуються надходження плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів у Полтавській області, що перебували в оренді з 01.10.2018 по 31.12.2020; виписок з казначейських рахунків обліку Полтавської ОДА чи уповноваженого структурного підрозділу (департаменту, відділу тощо), чи платіжних документів, що містять відомості про сплату орендної плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів у Полтавській області, що перебували в оренді з 01.10.2018 по 31.12.2020, на експертизу не надходили, вказане унеможливлює проведення дослідження за третім питанням, поставленим на вирішення експертизи.
Отже, причиною неможливості документального підтвердження висновку Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області про те, що станом на 01.01.2021 орендарями не сплачено до обласного бюджету Полтавської області плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів загалом на суму 1 443 452,87 грн (в тому числі за договорами, термін дії яких закінчився – 291 318,02 грн), чим завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету на вказану суму, послугувало не надання на експертизу необхідних документів.
У зв`язку з цим, на питання, чи підтверджується документально висновок Управління Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області в акті ревізії фінансово-господарської діяльності Полтавської обласної державної адміністрації за період з 01.10.2018 по 31.12.2020 від 01.07.2021 № 20-22/3 та вимозі про усунення виявлених порушень від 05.08.2021 № 131908-13/2864-2021 про те, що станом на 01.01.2021 орендарями не сплачено до обласного бюджету Полтавської області плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів загалом на суму 1   443   452,87 грн (в тому числі за договорами, термін дії яких закінчився – 291318,02 грн), чим завдано матеріальної шкоди (збитків) бюджету на вказану суму (питання 3), надано відповідь, що встановлення фактів несплати орендарями плати за оренду до обласного бюджету та завдання матеріальної шкоди (збитків), наявності причинно-наслідкового зв`язку між фактами несплати орендарями плати за оренду водних об`єктів та завданням матеріальної шкоди (збитків) не належать до завдань судової економічної експертизи. В обсязі наданих матеріалів, у межах спеціальних знань експерта-економіста та завдань судової економічної експертизи підтвердити документально такий висновок неможливо з причин, вказаних у дослідницькій частині висновку експерта.
Суд першої інстанції вірно зауважив, що у клопотанні про надання додаткових документів експерт просив надати регістри синтетичного та аналітичного бухгалтерського обліку Полтавської ОДА чи уповноваженого структурного підрозділу (департаменту, відділу тощо), за рахунками бухгалтерського обліку, на яких обліковуються надходження плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів у Полтавській області, що перебували в оренді з 01.10.2018 по 31.12.2020 у розгорнутому вигляді у розрізі кожного платежу із вказанням залишків (сальдо) стану розрахунків на кінець кожного місяця у вказаному періоді; виписок з казначейських рахунків обліку Полтавської ОДА чи уповноваженого структурного підрозділу (департаменту, відділу тощо), чи платіжних документів (платіжних доручень орендарів з відміткою банку про проведення платежу, квитанцій тощо, що містять відомості про сплату орендної плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів у Полтавській області, що перебували в оренді з 01.10.2018 по 31.12.2020.
Про необхідність надання додаткових матеріалів експерту та їх перелік суд першої інстанції повідомляв позивача – Полтавську ОДА, однак останнім такі документи не надано, чим спростовуються доводи апелянта про наявність у суду відповідних документів.
Водночас, Полтавська ОДА жодним чином не спростовує визначену відповідачем суму заборгованості на підтвердження своїх доводів щодо протиправності п. 1 Вимоги в оскаржуваній частині.
Колегія суддів зауважує, що гарантованому у ч.2 ст. 77 КАС України обов`язку доказування суб`єктом владних повноважень правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності кореспондують вимоги ч.1 ст. 77 КАС України, згідно яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо правомірності п. 1 Вимоги в частині зобов`язання Полтавської ОДА забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України тощо, до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на суму 1 443 452,87 грн.
Доводи апелянта про те, що Полтавська ОДА не є розпорядником водних об`єктів, відповідно не є стороною договорів оренди, у неї відсутні права та обов`язки орендодавця, зокрема, щодо забезпечення виконання зобов`язань, передбачених статтями 216-229 ГК України, 22, 610-625 ЦК України, посилаючись на норми Земельного кодексу України колегія суддів відхиляє, оскільки п. 1 Вимоги в оскаржуваній частині безпосередньо Полтавську ОДА не зобов`язано за рахунок бюджетних коштів, передбачених на його утримання, відшкодувати до обласного бюджету Полтавської області недоотримані доходи по договорах оренди водних об`єктів, а зобов`язано забезпечити вчинення дій, спрямованих на відшкодування коштів (усунення виявлених заходом державного фінансового контролю порушень).
Слід зауважити, що ст. 13 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначає, що до відання місцевих державних адміністрацій належить вирішення питань, зокрема, використання землі, природних ресурсів, охорони довкілля.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці забезпечують, зокрема: виконання Конституції, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, інших органів виконавчої влади вищого рівня; взаємодію з органами місцевого самоврядування.
Несплата орендарями до обласного бюджету Полтавської області плати за оренду водних об`єктів, розташованих за межами населених пунктів на суму 1 443 452,87 грн визначена в акті ревізії та в оскаржуваній вимозі як завдана матеріальна шкода (збитки) обласному бюджету Полтавської області.
Згідно із ст. 16 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль, зокрема, за: збереженням і раціональним використанням державного майна; станом фінансової дисципліни, обліку та звітності, виконанням державних контрактів і зобов`язань перед бюджетом, належним і своєчасним відшкодуванням шкоди, заподіяної державі; використанням та охороною лісів, надр, води, атмосферного повітря, рослинного і тваринного світу та інших природних ресурсів.
Статтею 28 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» установлено, що для реалізації наданих повноважень місцеві державні адміністрації мають право, зокрема: проводити перевірки стану додержання Конституції України та законів України, інших актів законодавства органами місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і підпорядкування по напрямах, визначених статтею 16 цього Закону; одержувати відповідну статистичну інформацію та інші дані від державних органів і органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, політичних партій, громадських і релігійних організацій, підприємств, установ та організацій, їх філіалів і відділень незалежно від форм власності; давати згідно з чинним законодавством обов`язкові для виконання розпорядження керівникам підприємств, установ, організацій, їх філіалів та відділень незалежно від форм власності і громадянам з контрольованих питань, порушувати питання про їх відповідальність у встановленому законом порядку; звертатися до суду та здійснювати інші функції і повноваження у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Положеннями ст. 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, на яку, крім іншого, покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.
Наведена норма Закону передбачає різні форми представництва прокуратурою в суді, серед яких є, зокрема, така форма представництва як звернення до суду з позовом.
Право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (ст. 24 Закону України «Про прокуратуру»).
Згідно із ст. 18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.
Таким чином, Полтавська ОДА наділена повноваженнями щодо забезпечення виконання пункту 1 Вимоги про відшкодування до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на загальну суму 1 831 183,97 грн в сумі 1 443 425,87 грн, в тому числі й через ініціювання вжиття заходів органами місцевого самоврядування (територіальними громадами) або органами прокуратури.
Щодо доводів скаржника про протиправність п. 3 спірної Вимоги.
Судом встановлено, що п. 3 Вимоги зобов`язано Полтавську ОДА при складанні бюджетних запитів, розгляді та затвердженні проектів кошторисів розпорядників бюджетних коштів щодо розрахунків фонду оплати праці на додаткові стимулюючі виплати державним службовцям (надбавки за інтенсивність праці та надбавки за виконання особливо важливої роботи), дотримуватись вимог чинного законодавства, зокрема, в частині того, що планування обсягів видатків на оплату праці державних службовців здійснюється виходячи з основних складових заробітної плати, визначених частиною 2 статті 50 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (із змінами), та не враховує зазначених додаткових стимулюючих виплат, встановлення яких відповідно до норм абзацу восьмого пункту 14 розділу XI Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (із змінами), пунктів 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15 (із змінами) проводиться у межах економії фонду оплати праці.
В Акті ревізії зафіксовано, зокрема, що Полтавською ОДА та Департаментом фінансів Полтавської ОДА, як відповідальними виконавцями при формуванні бюджетного запиту на 2019 рік та 2020 рік по КПКВ 7861010 «Здійснення виконавчої влади у Полтавській області», граничний обсяг видатків загального фонду розподілений на забезпечення додаткових стимулюючих виплат державним службовцям (надбавки за інтенсивність праці та надбавки за виконання особливо важливої роботи), з подальшим затвердженням асигнувань у кошторисах загалом на суму 69 905 340,59 грн (2019 рік - 37 240 197,53 грн, 2020 рік - 32 665 143,06 грн) та як наслідок на нарахування на оплату праці на суму 15 379 174,93 грн (2019 рік - 8 192 843,46 грн, 2020 рік - 7 186 331,47 грн), встановлення яких відповідно до вимог абзацу восьмого пункту 14 розділу XI Закону України «Про державну службу», пунктів 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15, здійснюється керівниками державної служби лише у межах економії фонду, чим недотримано вимоги частини другої статті 19 Бюджетного кодексу України, якою визначено зобов`язання учасників бюджетного процесу здійснювати контроль за дотриманням бюджетного законодавства на всіх стадіях бюджетного процесу, пункту 2.3 Інструкції з підготовки бюджетних запитів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2012 № 687, а також на порушення частини другої статті 19 Бюджетного кодексу України, пунктів 20 та 29 Порядку №228, розглянуто проекти кошторисів розпорядників коштів (апарату та структурних підрозділів Полтавської обласної державної адміністрації) на 2019 рік та 2020 рік та затверджено їх із видатками на заробітну плату, до розрахунків яких включено видатки на виплату стимулюючих надбавок державним службовцям (надбавки за інтенсивність праці та/або виконання особливо важливої роботи) із нарахуваннями, що призвело до їх завищення коштом загального фонду державного бюджету на суму 45 433 040,99 грн в 2019 році (КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 37 240 197,53 грн; КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» - 8 192 843,46 грн) та на суму 39 851 474,53 грн у 2020 році (КЕКВ 2111 - 32 665 143,06 грн, КЕКВ 2120 - 7 186 331,47 грн), та, які за нормами, визначеними абзацом восьмим пункту 14 розділу XI Закону України «Про державну службу», пунктів 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15 (із змінами), встановлюються керівниками державної служби в межах економії фонду оплати праці.
Наявними в матеріалах справи доказами підтверджено та не спростовано позивачем, що Полтавською ОДА включено до запланованих видатків на заробітну плату видатки на виплату стимулюючих надбавок державним службовцям (надбавки за інтенсивність праці та/або виконання особливо важливої роботи) із нарахуваннями, а саме: у 2019 році - на суму 45 433 040,99 грн (КЕКВ 2111 «Заробітна плата» на суму 37 240 197,53 грн; КЕКВ 2120 «Нарахування на оплату праці» - 8 192 843,46 грн) та у 2020 році - на суму 39 851 474,53 грн (КЕКВ 2111 - 32 665 143,06 грн, КЕКВ 2120 - 7 186 331,47 грн), про що зазначено у бюджетних запитах Полтавської ОДА на 2019 – 2021 роки, на 2020 – 2022 роки, з урахуванням інформації щодо запланованих видатків на оплату праці по КПКВ 7861010 (загальний фонд) за 2019 рік та за 2020 рік.
За наслідками розгляду проектів кошторисів розпорядників коштів (апарату та структурних підрозділів Полтавської обласної державної адміністрації) на 2019 рік та 2020 рік Полтавською ОДА затверджено їх із відповідними видатками на заробітну плату, про що свідчать розподіли показників зведених кошторисів на 2019 рік, 2020 рік, інформація щодо запланованих видатків на оплату праці по КПКВ 7861010 (загальний фонд) на 2019 рік, на 2020 рік, інформація щодо оплати праці апаратів райдержадміністрацій (загальний фонд КПКВ 7861010) 2019 рік та 2020 рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Бюджетного кодексу України (далі – БК України в редакції, чинній на час спірних правовідносин) на всіх стадіях бюджетного процесу здійснюються контроль за дотриманням бюджетного законодавства, аудит та оцінка ефективності управління бюджетними коштами відповідно до законодавства.
Згідно з частинами 1, 3 статті 35 БК України головні розпорядники бюджетних коштів забезпечують складання бюджетних запитів для подання Міністерству фінансів України відповідно до вимог інструкції з підготовки бюджетних запитів, з урахуванням звітів про виконання паспортів бюджетних програм, а також висновків про результати контрольних заходів, проведених органами, уповноваженими на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства, у терміни та порядку, встановлені Міністерством фінансів України.
Головні розпорядники бюджетних коштів забезпечують своєчасність, достовірність та зміст поданих Міністерству фінансів України бюджетних запитів, які мають містити всю інформацію, необхідну для аналізу показників проекту Державного бюджету України, індикативних прогнозних показників Державного бюджету України на наступні за плановим два бюджетні періоди, згідно з вимогами Міністерства фінансів України.
Частиною 3 ст. 36 БК України передбачено, що на основі аналізу бюджетних запитів, що подаються відповідно до статті 35 цього Кодексу, Міністерство фінансів України готує проект закону про Державний бюджет України.
Відповідно до пункту 2.3. Інструкції з підготовки бюджетних запитів, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2012 № 687 (втратила чинність 09.03.2023 на підставі Наказу Міністерства фінансів України № 450 від 21.12.2022) розрахунок обсягів видатків та надання кредитів на плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди здійснюються з урахуванням, зокрема:
-  нормативно-правових актів, що регулюють діяльність головного розпорядника у відповідній галузі (сфері діяльності), у тому числі надання послуг, гарантованих державою, та інших послуг, що надаються фізичним та юридичним особам (державних послуг);
-  зобов`язань, передбачених договорами (контрактами);
-  норм і нормативів;
- періодичності виконання окремих бюджетних програм, а також окремих заходів, що здійснюються в межах бюджетних програм;
-  результатів оцінки ефективності бюджетних програм, проведеної з урахуванням методичних рекомендацій щодо здійснення оцінки ефективності бюджетних програм, встановлених Мінфіном, та висновків за результатами контрольних заходів, проведених органами, уповноваженими на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства;
- необхідності зменшення заборгованості попередніх бюджетних періодів та недопущення утворення заборгованості за зобов`язаннями у плановому та наступних за плановим двох бюджетних періодах;
- цін і тарифів поточного року на відповідні товари (роботи, послуги), закупівлю яких передбачається здійснювати у межах бюджетної програми.
Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів: затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.
Відповідно до п. 20 Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 (далі – Порядок № 228, в редакції, чинній на час спірних правовідносин) під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді.
Обов`язковим є виконання вимоги щодо першочергового забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями, виплату стипендії, а також на господарське утримання установ. Під час визначення видатків у проектах кошторисів установи повинен забезпечуватися суворий режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. Видатки на придбання обладнання, капітальний ремонт приміщень тощо, які не є першочерговими, можуть передбачатися лише за умови забезпечення коштами невідкладних витрат та відсутності заборгованості. При цьому видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що провадиться за рахунок цих коштів, із застосуванням встановлених законодавством норм, які використовуються установами аналогічного профілю.
Пунктом 29 Порядку № 228 визначено, що проекти кошторисів і планів асигнувань установ у разі потреби розглядаються головним розпорядником. Головні розпорядники під час розгляду проектів кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячних планів використання бюджетних коштів зобов`язані:
забезпечити суворе виконання вимог законодавства, а також вказівок щодо складання кошторисів на наступний рік;
додержуватися режиму економії, не допускати включення до кошторисів бюджетних асигнувань, не зумовлених потребою;
забезпечити в проектах кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячних планів використання бюджетних коштів додержання доведених у лімітних довідках річних обсягів бюджетних асигнувань та їх помісячного розподілу з урахуванням термінів проведення окремих заходів і можливості здійснення відповідних видатків бюджету та надання кредитів з бюджету протягом бюджетного періоду;
не допускати прийняття в кошторисах сум, не підтверджених розрахунками та економічними обґрунтуваннями.
Питання оплати праці державних службовців врегульовано Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі – Закон № 889-VIII, в редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону № 889-VIII заробітна плата державного службовця складається з: 1) посадового окладу; 2) надбавки за вислугу років; 3) надбавки за ранг державного службовця; 4) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків тимчасово відсутнього державного службовця у розмірі 50 відсотків посадового окладу тимчасово відсутнього державного службовця (пункт 4 частини другої статті 50 виключено на підставі Закону № 117-IX від 19.09.2019);  5) виплати за додаткове навантаження у зв`язку з виконанням обов`язків за вакантною посадою державної служби за рахунок економії фонду посадового окладу за відповідною посадою (пункт 5 частини другої статті 50 виключено на підставі Закону № 117-IX від 19.09.2019);   6) премії (у разі встановлення).
Згідно з абз. 8 п. 14 розділу XI Закону України «Про державну службу» керівники державної служби протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом у межах економії фонду оплати праці мають право встановлювати державним службовцям додаткові стимулюючі виплати відповідно до Положення про застосування стимулюючих виплат, що затверджується Кабінетом Міністрів України (установлено, що норми абзацу восьмого пункту 14 розділу XI застосовуються по 31 грудня 2021 року згідно із Законом № 117-IX від 19.09.2019).
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2017 р. № 15 затверджено Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, відповідно до пунктів 2, 3 якого керівники державної служби в державному органі мають право встановлювати державним службовцям у межах економії фонду оплати праці додаткові стимулюючі виплати.
До додаткових стимулюючих виплат державним службовцям належать надбавки:
1) за інтенсивність праці;
2) за виконання особливо важливої роботи.
З аналізу наведених норм вбачається, що планування обсягів видатків на оплату праці державних службовців здійснюється виходячи з основних складових заробітної плати, визначених ч. 2 ст. 50 Закону України «Про державну службу» та не враховує додаткових стимулюючих виплат, встановлення яких проводиться у межах економії фонду оплати праці.
При цьому, як вірно зауважив суд першої інстанції, економія фонду оплати праці - це різниця між затвердженим у кошторисі фондом оплати праці і фактично використаним, та може утворюватися, зокрема, внаслідок звільнення працівників, виплат за листками непрацездатності фондом соціального страхування, перебування працівників у відпустці по догляду за дитиною тощо. 
У бюджетному законодавстві відсутнє поняття «планова економія», натомість законодавством вимагається від головного розпорядника бюджетних коштів дотримуватися режиму економії, не допускати включення до кошторисів бюджетних асигнувань, не зумовлених потребою, а також прийняття в кошторисах сум, не підтверджених розрахунками та економічними обґрунтуваннями. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи (п.п. 20, 29 Порядку № 228). 
Під час складання бюджетного запиту головний розпорядник зобов`язаний здійснювати розрахунків обсягів видатків на плановий та наступні за плановим два бюджетні періоди з урахуванням нормативно-правових актів, що регулюють діяльність головного розпорядника у відповідній галузі (сфері діяльності) (п. 2.3. Інструкції з підготовки бюджетних запитів).
Таким чином, абз. 8 пункту 14 розділу XI Закону України «Про державну службу», пунктами 2, 3 Положення про застосування стимулюючих виплат державним службовцям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 №15, передбачено, що стимулюючі виплати встановлюються державним службовцям у межах економії фонду оплати праці, а не плануються при формуванні бюджетних запитів чи затвердженні кошторисів.
Враховуючи, що Полтавською ОДА у бюджетних запитах на 2019, 2020 рік граничний обсяг видатків загального фонду розподілений на забезпечення додаткових стимулюючих виплат державним службовцям (надбавки за інтенсивність праці та надбавки за виконання особливо важливої роботи), з подальшим затвердженням асигнувань у кошторисах загалом на суму 69 905 340,59 грн (2019 рік - 37 240 197,53 грн, 2020 рік - 32 665 143,06 грн) та як наслідок на нарахування на оплату праці на суму 15 379 174,93 грн (2019 рік - 8 192 843,46 грн, 2020 рік - 7 186 331,47 грн), тоді як встановлення додаткових стимулюючих виплат можливе лише в межах реальної економії фонду оплати праці, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість висновків органу державного фінансового контролю про недотримання позивачем вимог ч. 2 ст. 19 Бюджетного кодексу України, пункту 2.3 Інструкції з підготовки бюджетних запитів, пунктів 20 та 29 Порядку №228.
Доводи апелянта про те, що Полтавська ОДА при формуванні проекту кошторису на 2019, 2020 рр. мала право включити до видатків та передбачити у кошторисі такий вид як надбавка за інтенсивність праці та надбавка за виконання особливо важливої роботи спростовуються вищенаведеним обґрунтуванням. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується, що п. 3 Вимоги є законним та обґрунтованим, а отже не підлягає скасуванню.
Щодо доводів скаржника про незаконність п. 4 Вимоги.
Під час ревізії перевіряючими встановлено, що на порушення частин 1, 7 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції до 19.04.2020) Полтавською ОДА без проведення відповідної процедури закупівель укладено договори та послуги зі створення та/або супроводження проведення державної експертизи комплексної системи захисту інформації та в подальшому проведено видатки на загальну суму 1 379 000 грн. Внаслідок порушень законодавства в частині не застосування визначених процедур закупівель, що унеможливило прозоре їх проведення, створення конкурентного середовища, не здійснення належного контролю щодо своєчасності, повноти та якості виконання суб`єктами господарювання взятих зобов`язань по укладених договорах, поставленої мети щодо створення комплексної системи захисту інформації не досягнуто, що є свідченням неефективного використання бюджетних коштів в сумі 1 379 000,00 грн, отриманих з обласного бюджету Полтавської області.
Також на порушення норм абз. 10 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» звіти про виконання договорів, які укладені за результатами процедур закупівель UA-2019-05-20-001026-b та UA-2019-01-30-000508-b, та які повинні бути оприлюдненими протягом 3 днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання станом на дату початку ревізії (29.03.2021) взагалі не оприлюднені, а на порушення норм пункту частини 1 статті 10 Закону України «Про публічні закупівлі» звіт про виконання договору, який укладений за результатами процедури закупівель UA-2020-01-24-003438-а, та який повинен бути оприлюднений протягом 20 робочих днів з дня закінчення строку дії договору про закупівлю або виконання договору або його розірвання оприлюднений лише 01.04.2021 (строк дії договору 31.12.2020).
У зв`язку з наведеним, пунктом 4 Вимоги зобов`язано Полтавську ОДА в подальшому дотримуватись норм Закону України «Про публічні закупівлі» (із змінами), зокрема щодо проведення у передбачених випадках визначених процедур закупівель, повноти та своєчасності оприлюднення в електронній системі закупівель інформацій про закупівлю.
Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст.10 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, чинній станом на 31.12.2019) замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: звіт про виконання договору - протягом трьох днів з дня закінчення строку дії договору, виконання договору або його розірвання.
Пунктом 12 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі» (у редакції станом на 31.12.2020) встановлено, що замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює в електронній системі закупівель у порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим Законом, інформацію про закупівлю, а саме: звіт про виконання договору про закупівлю - протягом 20 робочих днів з дня закінчення строку дії договору про закупівлю або його виконання сторонами, або його розірвання.
Судом встановлено, що звіт про виконання договору про закупівлю UA-2019-05-20-001026-b, строком дії 27.06.2019 – 31.12.2019 , оприлюднено 01.06.2021, звіт про виконання договору про закупівлю UA-2019-01-30-000508-b, строком дії 01.01.2019 – 31.12.2019, оприлюднено 01.06.2021, а звіт про виконання договору про закупівлю UA-2020-01-24-003438-а, строком дії 01.01.2020 – 31.12.2020, оприлюднено 01.04.2021.
Тобто, Полтавською ОДА не оприлюднено у строки, встановлені ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі», звіти про виконання договорів про закупівлю UA-2019-05-20-001026-b, UA-2019-01-30-000508-b, UA-2020-01-24-003438-а.
Як наслідок, вірним є висновок суду першої інстанції про наявність в діях позивача порушення, встановленого органом державного фінансового контролю в акті ревізії.
Доводи апелянта щодо оприлюднення позивачем звітів про виконання договорів не є такими, що свідчать про відсутність порушення ч. 1 ст. 10 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки останні оприлюднені поза межами строку, встановленого відповідною нормою Закону.
Крім того, актом ревізії встановлено, що в 2018 році в рамках виконання заходів Програми розвитку місцевого самоврядування у Полтавській області на 2018-2020 роки, Полтавською обласною державною адміністрацією отримано з обласного бюджету кошти як субвенція з місцевого бюджету державному бюджету на виконання програм соціально-економічного розвитку регіону, з яких в подальшому відповідно до розрахунків до кошторису по КПКВ 7861010 (спеціальний фонд) 1 410 000,00 грн передбачено на виконання робіт зі створення комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) в автоматизованій системі (АС) класу «З» (локальна мережа біля 80 ПК). Для реалізації зазначеної цілі Полтавською обласною державною адміністрацією укладено 2 договори з ФО-П ОСОБА_1 загалом на суму 398 000,00 грн та 5 договорів з ТОВ «Мережеві системи он-лайн» (керівник - Деменко О.С.) загалом на суму 981 000,00 гривень.
Для реалізації вищенаведених цілей, 09.10.2018 Полтавською ОДА укладено з ТОВ «Мережеві системи он-лайн» ряд договорів:
№ 106 про надання послуг зі створення комплексної системи захисту інформації (вартість послуг 199000 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 33 166,67 грн ), 
№ 107 про надання послуг зі створення та супроводження проведення державної експертизи комплексної системи захисту інформації (вартість послуг – 185 000 грн, в тому числі ПДВ – 20 % - 30833,33 грн),
№ 108 про надання послуг супроводження проведення державної експертизи КСЗІ (вартість послуг 199 000 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 33166,67 грн),
№ 109 про надання послуг супроводження проведення державної експертизи КСЗІ (вартість послуг 199000 грн, в тому числі ПДВ -20 %, 33166,67 грн),
№ 110 про надання послуг супроводження проведення державної експертизи КСЗІ (вартість послуг 199 000 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 33166,67 грн).
Також, 10.10.2018 позивачем укладено з ФОП ОСОБА_1 (який є також керівником ТОВ «Мережеві системи он-лайн») договори № 112 про надання послуг зі створення комплексної системи захисту інформації (вартість послуг 199 000 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 33166,67 грн) та № 113 про надання послуг зі створення комплексної системи захисту інформації (вартість послуг 199 000 грн, в тому числі ПДВ 20 % - 33166,67 грн).
Зазначені договори укладені без проведення процедур, визначених Законом України «Про публічні закупівлі», що не спростовується позивачем.
Відповідно до частин 1, 7 Закону України «Про публічні закупівлі» ( у редакції, чинній на час укладання договорів) цей Закон застосовується:
- до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;
- до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.
Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.
У разі здійснення закупівель товарів, робіт і послуг без використання електронної системи закупівель, за умови, що вартість предмета закупівлі дорівнює або перевищує 50 тисяч гривень та є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники обов`язково оприлюднюють звіт про укладені договори в системі електронних закупівель відповідно до статті 10 цього Закону.
Забороняється придбання товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом, та укладання договорів, які передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур, визначених цим Законом. Замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.
З наявних у справі доказів вбачається, що укладені Полтавською ОДА з ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Мережеві системи он-лайн» договори стосуються надання послуг зі створення комплексної системи захисту інформації,  сукупна вартість яких перевищує встановлені абз. 2 частини 1 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції до 19.04.2020) пороги для проведення процедур закупівель.
В ході ревізії встановлено, що незважаючи на те, що затверджені асигнування передбачено на виконання робіт зі створення комплексної системи захисту інформації (КСЗІ) в автоматизованій системі (АС) класу «З» (локальна мережа біля 80 ПК), предметом укладених договорів є ідентичні послуги зі створення та/або супроводження проведення державної експертизи комплексної системи захисту інформації, коди послуг, що визначені Єдиним закупівельним словником ДК 021:2015, застосовувались різні, чим фактично здійснено поділ предмету закупівель.
Таким чином за наявності підстав, на порушення частин 1, 7 статті 2 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції до 19.04.2020) Полтавською ОДА без проведення відповідної процедури закупівель укладено договори на послуги зі створення та/або супроводження проведення державної експертизи комплексної системи захисту інформації та в подальшому проведено видатки на загальну суму 1 379 000,00 грн.
З урахуванням наведеного, висновок відповідача, що предмет закупівлі поділено на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування Закону України «Про публічні закупівлі», а отже і наявність порушення частин 1, 7 Закону України «Про публічні закупівлі» є обґрунтованим.
Доводи скаржника, що здійснення перевірки закупівель має відбуватись у відповідності до Закону України «Про публічні закупівлі» і лише у формі моніторингу, водночас Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Тернопільській області не проводився моніторинг зазначених у Вимозі закупівель, а отже п. 4 Вимоги є безпідставним колегія суддів відхиляє з огляду на таке.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель здійснюється шляхом проведення моніторингу закупівлі у порядку, встановленому Законом України "Про публічні закупівлі", проведення перевірки закупівель, а також під час державного фінансового аудиту та інспектування. 
Отже, під час інспектування у формі ревізії орган державного фінансового контролю наділений повноваженнями здійснювати контроль за дотриманням законодавства у сфері закупівель.
Враховуючи наведені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пункт 4 Вимоги ґрунтується на вимогах законодавства, тому позовні вимоги про визнання його протиправним та скасування задоволенню не підлягають.
Щодо правомірності п. 5 Вимоги.
В ході ревізії встановлено, що відповідно до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 №714 (із змінами), обласні державні адміністрації, в тому числі і Полтавська обласна державна адміністрація, визначені розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня (головний розпорядник - Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України) щодо розподілених у 2018 році коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України - КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України».
Сформований Полтавською обласною державною адміністрацією за пропозиціями районних держадміністрацій та виконавчих органів місцевих рад Перелік об`єктів, що фінансуються за рахунок бюджетних коштів, затверджений наказами Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 25.10.2018 №280, від №351 та від 22.12.2018 №365.
Зазначеними наказами затверджено обсяг фінансування на 15 об`єктів загалом на суму 10 657 394,00 гривень.
Розпорядженням голови Полтавської ОДА від 26.12.2018 №1105 затверджено розподіл бюджетних коштів за КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» в сумі 10 657 394,00 грн в розрізі визначених об`єктів та обсягу фінансування між 14 розпорядниками бюджетних коштів 3 рівня.
Тим же розпорядженням передбачено Управлінню у справах сім`ї, молоді та спорту облдержадміністрації (в подальшому реорганізованого та приєднаного до Департаменту освіти і науки) до 05 числа щомісячно надавати інформацію Міністерству регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України та облдержадміністрації про використання бюджетних коштів у розрізі проектів.          
Відповідно до лімітної довідки про бюджетні асигнування та кредитування на 2018 рік за КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» заступником голови Полтавської обласної державної адміністрації затверджено кошториси 14 розпорядникам бюджетних коштів 3 рівня загалом на суму 10 657 394,00 грн (розподіл відкритих асигнувань від 27.12.2018 №13).
Пунктом 5 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 №714 (із змінами), передбачено, що строк виконання будівельних робіт не повинен перевищувати двох років.
За інформацією Департаменту освіти і науки Полтавської обласної державної адміністрації, станом на 01.05.2021 сім об`єктів не введено в експлуатацію (сертифікати або декларації про готовність об`єктів до експлуатації відсутні).
В ході ревізії керівником апарату облдержадміністрації представлено декларації про готовність до експлуатації ще двох об`єктів (спортивний майданчик зі штучним покриттям у Веприцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Васюти, 57 в с. Веприк - 1 471 780,00 грн (кошти державного бюджету - 749 898,00 гри, кошти місцевого бюджету - 721 882,00 грн); футбольний майданчик зі штучним покриттям по вул. Небесної Сотні, 38/1 в м. Хорол 1 499 390,00 грн (кошти державного бюджету -  639 573,00 грн, кошти місцевого бюджету — 859 817,00 грн)).
Загальна суму витрат на об`єкти, які не введено в експлуатацію (п`ять об`єктів) склала 6 360 148,00 грн (з державного бюджету - 3 431 401,00 грн, з місцевих бюджетів - 2 928 747,00 грн), в тому числі:
- спортивний майданчик зі штучним покриттям по вул. Ювілейній, 6-А в с. Малий Кобелячок Новосанжарського району — 1 461 980,00 грн (кошти державного бюджету - 730 980,00 грн, кошти місцевого бюджету - 731 000,00 грн);
- спортивний майданчик зі штучним покриттям за адресою: вул. Центральна, 5, в с. Сухорабівка Решетилівського району - 1 182 500,00 грн (кошти державного бюджету - 749 500,00 грн, кошти місцевого бюджету - 433 000,00 грн);
- спортивний майданчик зі штучним покриттям на території Опорного навчального закладу Трудолюбівської ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Першотравнева, 9 в с. Трудолюб Миргородського району - 1 534 673,00 грн (кошти державного  бюджету  -   801 113,00 грн, кошти місцевого бюджету - 733 560,00 грн);
-  спортивний майданчик зі штучним покриттям «Петрівська арена» за адресою: 15Б, с. Петрівка Чутівського району - 1 328 385,00 грн (кошти державного бюджету  -  749 808,00 грн,          кошти місцевого бюджету - 578 577,00 грн);
- реконструкція штучного покриття футбольного поля спортивного комплексу за адресою вул. Шкільна, 18 в с. Розсошенці Полтавського району - 852 610,00 грн (кошти державного бюджету - 400 000,00 грн, кошти місцевого бюджету-452 610,00 грн).
Таким чином, за висновком органу державного фінансового контролю, через незабезпечення належної організації та координації будівництва як зі сторони Полтавської ОДА, так і органів місцевого самоврядування (бюджетних установ), які виступали замовниками об`єктів будівництва, мета та завдання бюджетної програми, які є актуальними та соціально значущими, оскільки спрямовані на створення сучасної спортивної інфраструктури для популяризації здорового способу життя населення, залучення дітей до спорту, досягнуті лише частково, що є свідченням неефективного використання бюджетних коштів загалом на суму 6 360 148 грн, враховуючим передбачений термін реалізації проєктів не більше двох років.
У зв`язку з цим, пунктом 5 Вимоги зобов`язано Полтавську ОДА як місцевий орган виконавчої влади, що здійснює свої повноваження на території Полтавської області, як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня щодо розподілених у 2018 році коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України (КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України»), а по відношенню до включених до мережі установ, яким делеговано функції з виконання бюджетної програми — як розпорядник бюджетних коштів вищого рівня, вжити вичерпних заходів реагування щодо досягнення мети та завдань бюджетної програми - завершення будівництва та введення в експлуатацію п`яти спортивних майданчиків, а відповідно до пункту 11 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2017 №714 (із змінами), забезпечити подання Мінрегіону достовірного звіту про використання бюджетних коштів.
Апелянт зазначає, що Полтавська ОДА здійснила виключно розподіл одержаних коштів за КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» між розпорядниками бюджетних коштів 3 рівня. Діяльність щодо замовлення, здійснення будівництва, його організація та подальше введення в експлуатацію п`яти спортивних майданчиків позивачем не здійснювалось. 
Водночас, на виконання п. 11 Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України, затвердженого постановою КМУ від 06.09.2017 № 714 Полтавська ОДА надсилала до Мінрегіону звіти про використання бюджетних коштів, що не свідчить про подання нею недостовірної інформації.  
З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 7 ст. 20 БК України за бюджетними програмами, здійснення заходів за якими потребує нормативно-правового визначення механізму використання бюджетних коштів, головні розпорядники коштів державного бюджету розробляють проекти порядків використання коштів державного бюджету та забезпечують їх затвердження у терміни, визначені Кабінетом Міністрів України. За рішенням Кабінету Міністрів України порядки використання коштів державного бюджету затверджуються Кабінетом Міністрів України або головним розпорядником коштів державного бюджету за погодженням з Міністерством фінансів України. Про затвердження таких порядків інформується Комітет Верховної Ради України з питань бюджету.
Постановою Кабінету Міністрів України від 6 вересня 2017 р. № 714 затверджено Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України (далі – Порядок № 714).
Відповідно до п. 2 Порядку № 714 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінрегіон.
Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є обласні, Київська міська держадміністрації. До мережі розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня можуть бути включені структурні підрозділи місцевих держадміністрацій, виконавчі органи місцевих рад, бюджетні установи органів державної влади, державні та комунальні підприємства (організації), яким делеговані функції з виконання бюджетної програми.
Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, Полтавська ОДА визначена розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня щодо розподілених у 2018 році коштів, передбачених у державному бюджеті для будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України - КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України».
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 714 бюджетні кошти спрямовуються на реалізацію проектів будівництва (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт), у тому числі виготовлення проектної документації футбольних полів (майданчиків, стадіонів) із штучним покриттям у регіонах України, насамперед проектів, розміщених на території, що належить до опорних закладів освіти чи дитячо-юнацьких спортивних шкіл, та які передбачають співфінансування з місцевих бюджетів та/або інших джерел, не заборонених законодавством, на рівні не менше ніж 50 відсотків загального обсягу фінансування проекту.
Перелік об`єктів, що фінансуються за рахунок бюджетних коштів (далі - перелік об`єктів), формується обласними, Київською міською держадміністраціями за пропозиціями районних держадміністрацій та виконавчих органів місцевих рад, а також інших органів державної влади або державних підприємств (організацій, установ) та подається за підписом голови обласної, Київської міської держадміністрації на затвердження Мінрегіону.
Судом встановлено, що розпорядженням голови Полтавської обласної державної адміністрації від 26.12.2018 №1105 затверджено розподіл бюджетних коштів за КПКВ 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» в сумі 10 657 394,00 грн в розрізі визначених об`єктів та обсягу фінансування між 14 розпорядниками бюджетних коштів 3 рівня.
Пунктом 5 Порядку № 714 визначено, що до переліку об`єктів включаються об`єкти державної та комунальної власності, строк завершення будівельних робіт на яких не перевищує двох років.
Наведена норма свідчить, що досягнення мети програми будівництва футбольних полів із штучним покриттям у регіонах України пов`язувалось із завершенням будівельних робіт на відповідних об`єктах у строк не більше двох років.
У свою чергу завершення будівельних робіт оформлюється у відповідності до вимог законодавства.
Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 р. № 461 (далі – Порядок № 461), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).
Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.
Згідно з пунктами 11 – 13 Порядку № 468 датою прийняття в експлуатацію об`єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.
Експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.
Водночас по завершенню дворічного терміну п`ять об`єктів (будівництво футбольних полів зі штучним покриттям) на загальну суму витрат 6 360 148,00 грн не введено в експлуатацію.
Щодо доводів апелянта, що Полтавська ОДА не є замовником об`єктів будівництва, а здійснила виключно розподіл одержаних коштів між розпорядниками бюджетних коштів 3 рівня, а лише подає звіти на виконання п. 11 Порядку № 714 колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з пунктом 11 Порядку № 714 розпорядники бюджетних коштів нижчого рівня подають щомісяця до 5 числа Мінрегіону звіт про використання бюджетних коштів.
Форма інформації про використання коштів, передбачених у 2018 році на реалізацію бюджетної програми КПКВК 2751320 «Будівництво футбольних полів зі штучним покриттям в регіонах України» по Полтавській області, подання якої відповідно до розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 26.12.2018 №1105 покладено на Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Полтавської ОДА, вимагала внесення відомостей про прийняття в експлуатацію об`єктів із зазначенням по об`єктах, роботи на яких повністю завершені, дати та номеру Акта приймання виконаних будівельних робіт та дати і номеру Сертифіката або Декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Відтак з метою подання достовірних відомостей до Мінрегіонбуду Полтавська ОДА мала координувати розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Внаслідок незабезпечення такої координації Полтавською ОДА подано звітність про використання бюджетних коштів (зокрема, станом на 01.05.2021, на 01.06.2021) із недостовірними відомостями в частині двох об`єктів, які були введені в експлуатацію ще у 2019 році (спортивний майданчик зі штучним покриттям у Веприцькій ЗОШ І-ІІІ ступенів по вул. Васюти, 57 в с. Веприк; футбольний майданчик зі штучним покриттям по вул. Небесної Сотні, 38/1 в м. Хорол), натомість у звітності не зазначено по цим об`єктам дату та номер сертифіката або Декларації про готовність до експлуатації.
Крім того, згідно з п. 7 ч. 5 ст. 22 БК України головний розпорядник бюджетних коштів: здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень та оцінку ефективності бюджетних програм, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, організацію та координацію роботи розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня та одержувачів бюджетних коштів у бюджетному процесі.
За приписами п. 7 Порядку № 228 розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (далі - розпорядник нижчого рівня) - розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього.
Розпорядники нижчого рівня, до сфери управління яких належать інші розпорядники нижчого рівня (одержувачі бюджетних коштів), а також відокремлені структурні підрозділи розпорядників бюджетних коштів (одержувачів бюджетних коштів), що не мають статусу юридичної особи, в процесі складання, розгляду, затвердження та виконання кошторисів застосовують положення цього Порядку, визначені для головних розпорядників.
Як вказує відповідач та визнає позивач, тільки під час ревізії Полтавською облдержадміністрацією направлено листи від 22 червня 2021 року органам місцевого самоврядування Полтавської області, в результаті чого відповідачем встановлено, що два об`єкти введено в експлуатацію ще у 2019 році.
Вказане свідчить про надання Полтавською ОДА недостовірної інформації у звітах Мінрегіонбуду на виконання пункту 11 Порядку №714.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пункт 5 Вимоги є законним та обґрунтованим, а отже не підлягає скасуванню.
Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також з використанням повноважень з метою, з якою ці повноваження йому надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено), добросовісно та розсудливо.
Таким чином, пункти 1 в частині обов`язку Полтавської ОДА забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 216-229 Господарського кодексу України, статей 22, 610-625 Цивільного кодексу України тощо, до обласного бюджету Полтавської області недоотриманих доходів по договорах оренди водних об`єктів на загальну суму 1 831 183,97 грн, 3-5 спірної вимоги відповідають вимогам чинного законодавства та підстави для їх скасування відсутні.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення в частині відмови в задоволенні позову з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині не вбачається.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Полтавської обласної державної адміністрації  залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.04.2023 по справі № 440/10611/21  в частині відмови в задоволенні позову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		В.Б. Русанова	
Судді	   	А.О. Бегунц    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  11.09.2025 року