ф
УХВАЛА
27 жовтня 2025 року  
м. Київ
справа №120/7881/24
адміністративне провадження №К/990/36359/25
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Білак М.В.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року  у справі №  120/7881/24 за позовом ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у цій справі залишено без руху, оскільки апеляційну скаргу подано з пропуском строку, встановленого законом та не додано документ про сплату судового збору.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року       відмовлено у задоволенні клопотань про звільнення від сплати судового збору та поновлення строку на апеляційне оскарження, відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 07 березня 2025 року у цій справі.
02 вересня 2025 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 07   серпня 2025 року у цій справі.
Ухвалою Верховного Суду від 05 вересня 2025 року касаційну скаргу                ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від                 07 серпня 2025 року   у справі №   120/7881/24 залишено без руху. Надано скаржнику десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, шляхом надання до суду документа про сплату судового збору або доказів щодо наявності підстав для звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати.
22 вересня 2025 року до Суду надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі частини другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", до якого додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела, суми нарахованого доходу за період з січня 2023 року по березень 2025 року (відсутня інформація щодо джерел/сум виплачених доходів).
Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Згідно із частиною першою статті 8 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою згаданої статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
З огляду на те, що    ОСОБА_1 надав суду докази, які підтверджують, що розмір судового збору за подання касаційної скарги в цій справі перевищує 5 відсотків розміру її річного доходу за попередній календарний рік (2024), Суд вважає за можливе звільнити його від сплати судового збору за подання цієї касаційної скарги.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає таке.
Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від          02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Частиною третьою статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Предметом оскарження у цій справі є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Згідно з абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Наведені в касаційній скарзі підстави касаційного оскарження у цій справі відповідають вимогам абзацу 2 частини четвертої статті 328 КАС України.
Ураховуючи доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про наявність правових підстав для відкриття касаційного провадження у цій справі.
Скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для залишення касаційної скарги без руху, її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями 133, 328- 330, 334, 335, 338 КАС України, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду
УХВАЛИВ:
1. Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від              07 серпня 2025 року   у справі №   120/7881/24.
2. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від                      07 серпня 2025 року   у справі №   120/7881/24 за позовом ОСОБА_1 до Сьомого апеляційного адміністративного суду про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
3.   Витребувати справу № 120/7881/24 із Вінницького окружного адміністративного суду.
4. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
5. Встановити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                      І.    В.    Желєзний

Судді                                                                                          М. В. Білак

                                                                                          Ж. М. Мельник-Томенко