ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 вересня 2025 року 	м. Дніпро	справа № 160/1647/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Головко О.В. (доповідач),
                               суддів:  Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,     
  
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційні скарги 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, ОСОБА_1 
на рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року (суддя Олійник Віктор Миколайович) в адміністративній справі 
за позовом   ОСОБА_1 
до  3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області                         
про  визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 22.01.2025   звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо: невиплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із врахуванням базового місяця для розрахунку індексу споживчих цін - січень 2008 року; невиплати суми індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 06.11.2024 із врахуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - березень 2018 року із застосуванням абзацу 4 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та без врахування суми-різниці індексації грошового забезпечення в розмірі 4456 гривень 02 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичний осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичний осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошовий винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44; зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області: здійснити розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із врахуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих цін - січень 2008 року; здійснити розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 06.11.2024 із врахуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих, цін - березень 2018 року із застосуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 та із врахуванням суми - різниці індексації грошового забезпечення в розмірі 4456 гривень 02 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пунктів 2, 3 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. Зобов`язано 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року. Визнано протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.01.2023  із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року. Зобов`язано 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 01.01.2023 із застосуванням щомісячної фіксованої різниці між сумою індексації та розміром підвищення грошового забезпечення відповідно до пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 року. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов залишити без розгляду. ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції  в частині відмови в задоволенні позову, в апеляційній скарзі просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційні скарги ґрунтуються на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.
Варто зауважити, що підстави для скасування рішення повністю або частково з залишенням позовної заяви без розгляду у відповідній частині, визначені статтею 319 КАС України, частино 1 якої передбачено, що   судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно  статтями 238,  240  цього Кодексу.
Статтею 240 цього Кодексу визначено підстави  залишення позову без розгляду, натомість відповідач в апеляційній скарзі таких підстав не наводить. Подана апеляційна скарга викладена по суті заявлених вимог та ґрунтується на тому, що правові підстави задоволення позову відсутні. 
Відтак, суд надає оцінку спірним правовідносинам в межах доводів апеляційної скарги.  
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних  скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 у спірний період проходила службу в 3 Державному пожежно-рятувальному загоні Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області та звільнена з органів ДСНС України 06 листопада 2024 року.
На звернення позивача відповідач надав довідку про грошове забезпечення позивача за період з 01.01.2015 по 06.11.2024, з зазначенням нарахованої та виплаченої суми індексації.
Позивач вважає, що відповідачем не проведено індексацію грошового забезпечення в належному розмірі,  що стала підставою для звернення до суду з цим позовом
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що  згідно зі ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» № 2017-III з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. 
Статтею 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» № 1282-XII встановлено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Статтею 4 названого Закону передбачено, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Підвищення грошових доходів населення, у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначено, що в разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2021 року в справі № 380/1513/20 вказав, що механізм індексації має універсальний характер, позаяк індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру. Своєю чергою, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Згідно з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 19 липня 2019 року в справі № 240/4911/18, від 07 серпня 2019 року в справі № 825/694/17, від 20 листопада 2019 року в справі № 620/1892/19, виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні та обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів», внесено зміни до Порядку проведення індексації грошових доходів населення № 1078 з метою удосконалення механізму проведення індексації доходів громадян, у тому числі з урахуванням періодів підвищення заробітної плати працівників.
Верховний Суд в постанові від 09 травня 2023 року в адміністративній справі № 380/11875/22 звернув увагу, що внесені зміни до Порядку № 1078, серед іншого, передбачали не лише заміну терміну «базовий місяць» на «місяць підвищення доходу». Ці зміни надали іншого значення запровадженому новому терміну зі зміною алгоритму визначення такого місяця підвищення.
Суд касаційної інстанції  в названій справі дійшов правого висновку, що на відміну від правил визначення «базового місяця» (яким вважався місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної зарплати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати) та який визначався у разі, коли збільшувалася заробітна плата внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої постійної складової зарплати), «місяцем підвищення доходу» є місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів) і визначається він тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). При цьому, за новими правилами зростання зарплати за рахунок інших постійних складових зарплати (без підвищення тарифної ставки чи окладу) не впливає на індексацію та не призводить до зменшення суми індексації.
Термін «підвищення тарифних ставок (окладів)» для працівників бюджетної сфери за змістом запроваджених нововведень застосовується у розумінні підвищення, що здійснюється відповідно до законодавства, а не у розумінні підвищення тарифної ставки (окладу) кожному працівнику індивідуально (зокрема, у зв`язку з призначенням на посаду чи переведенням на іншу посаду), як це було передбачено попереднім механізмом індексації. Тобто за новими правилами місяць підвищення тарифних ставок (окладів) для кожного окремого працівника не визначається індивідуально.
Якщо точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) для проведення індексації за попереднім механізмом визначався базовий місяць, у якому індекс споживчих цін приймався за одиницю чи 100%, обчислення ІСЦ розпочиналося із місяця, наступного за базовим, а нарахування індексації провадилося з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін (частини третя і четверта статті 4 Закону № 1282-ХІІ), то зміни, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, передбачали здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник.
Отже, з 1 грудня 2015 року відправною точкою для визначення місяця підвищення й початку обчислення індексу споживчих цін (ІСЦ) наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник.
Задля досягнення поставленої мети (зміна механізму проведення індексації, який передбачав індивідуальний підхід для кожного окремого працівника, та перехід до механізму, який би забезпечував єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників) пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 постановлено міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.
За рахунок цього мала б «обнулитися» індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого не підвищення доходу працівників, а тому абзацом 2 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 передбачено, що для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013, та передбачав єдиний підхід до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників (з місяця останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку обіймає працівник).
Так, якщо на виконання пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 працівникам інших галузей бюджетної сфери були підвищені оклади, то військовослужбовцям оклади в грудні 2015 року не підвищувалися, а тому січень 2016 року не став для останніх «місяцем підвищення тарифних ставок (окладів)» для цілей застосування Порядку № 1078 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013).
Суд апеляційної інстанції, в свою чергу, звертає увагу, що розмір посадових окладів військовослужбовців визначався Постановою № 1294, яка була чинною з 01 січня 2008 по 01 березня 2018, до набрання чинності Постановою № 704, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Таким чином підвищення військовослужбовцям посадового окладу відбулося в січні 2008 року, а тому місяцем для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року  включно для цілей застосування Порядку № 1078 зі змінами, внесеними  постановою Кабінету Міністрів України № 1013, є січень 2008 року. 
Щодо нарахування та виплати позивачу   індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 06 листопада 2024  року, відповідно до абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у разі  підвищення  тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення,   приймається за 1 або 100 відсотків.
Таким  чином, оскільки  підвищення посадового  окладу позивача з березня  2018 року відбулося у зв`язку із прийняттям   Постанови   № 704,   якою  змінено (підвищено)  розміри окладів, окладів  за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців, тому саме  березень 2018 року  в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку № 1078 є  місяцем підвищення  доходів позивача (базовим  місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно із абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Разом з тим, питання виплати суми  індексації   у місяці  підвищення грошових   доходів, а також виплати визначеної суми  індексації  до чергового  підвищення  тарифних ставок  (окладів) врегульовано абзацами третім, четвертим, п`ятим, шостим пункту 5 Порядку № 1078.
За змістом абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 сума  індексації  у місяці  підвищення грошових  доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо  розмір підвищення грошового  доходу перевищує суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення  доходу.
Якщо  розмір підвищення грошового  доходу не перевищує суми  індексації,  що склалась у місяці  підвищення доходу, сума  індексації  у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується  як  різниця між сумою  індексації  і розміром підвищення доходу.
У разі коли відбувається  підвищення  тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення  враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового  підвищення  тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми  індексації  додається сума  індексації, яка  складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу  індексації,  зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку (103 відсотка).
Отже, підсумовуючи викладене, з 01.12.2015 нормами Порядку  №  1078 (у редакції  Постанови №  1013) було запроваджено два види  індексації грошового  доходу, умовно кажучи, «поточної» та «індексації-різниці», при цьому суми цих індексацій можуть нараховуватися  як  одночасно,  так  й окремо одна  від  одної.
У разі виникнення спору щодо  індексації грошових  доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний  закон,  який  їх регулює, - залежать  від  виду  індексації,  з приводу якої існує спір.
Таким  чином, для вирішення питання про наявність підстав для виплати  індексації  у місяці  підвищення  доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові:  розмір підвищення грошового  доходу особи, що відбувся у зв`язку зі зміною  посадових окладів  згідно рішень Уряду; суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення грошового  доходу що відбувся у зв`язку зі зміною  посадових окладів  згідно рішень Уряду (березень 2018 року); і встановлювати, чи перевищує  розмір підвищення грошового  доходу особи суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення посадових окладів.
Якщо  розмір підвищення грошового  доходу перевищує суму  індексації,  що склалася у місяці  підвищення  доходу, то індексація не нараховується.
Якщо ж  розмір підвищення грошового  доходу не перевищує суму  індексації,  що склалась у місяці  підвищення  доходу, то сума індексації  у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення  доходу.
При цьому до чергового  підвищення  тарифних ставок (окладів) до визначеної суми  індексації  додається сума  індексації, яка  складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу  індексації,  зазначеного у пункті 1-1 Порядку  №  1078 (103 відсотка).
Вказане правове питання було предметом судового дослідження  Верховного Суду  у постанові  від  23 березня  2023 року  в  справі №  400/3826/21. У названому судовому рішенні  Верховним Судом  надані детальні роз`яснення щодо застосування норм абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 при нарахуванні  індексації військовослужбовцям  у період з березня  2018 року  та права на отримання індексації-різниці в період з 01 березня  2018 року  по дату звільнення з військової служби або по дату  підвищення посадових окладів  за рішенням Уряду.
Зокрема,   Верховним Судом зазначено коло обставин, які підлягають встановленню на виконання вимог абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, а саме:  розмір підвищення  доходу позивача в березні  2018 року  (А); суму можливої  індексації грошового забезпечення  позивача в березні  2018року  (Б); чи перевищує  розмір підвищення  доходу (А) суму можливої   індексації  (Б).
При цьому  розмір підвищення  доходу в березні  2018 року   (А) визначається   як  різниця між сумою  грошового забезпечення  в березні  2018 року  та сумою  грошового забезпечення  в лютому  2018 року  (з урахуванням ухвали  Верховного Суду від  30.03.2023 року). В обидві ці суми враховуються складові  грошового забезпечення,  які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).
Сума можливої  індексації грошового забезпечення  в березні  2018 року  (Б) визначається  як  результат множення  розміру  прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня  2018 року,  на величину приросту індексу споживчих цін у березні  2018 року,  поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).
Якщо  розмір підвищення  доходу в березні  2018 року  (А) дорівнює або є меншим за суму можливої  індексації,  що склалася у березні  2018 року  (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового  підвищення  тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби (пункт 108  постанови Верховного Суду від  23 березня  2023 року  по  справі №  400/3826/21).
Такі правові висновки в подальшому  неодноразово  підтримувались  Верховним Судом  і в інших  постановах від 06 квітня 2023 року  по  справі  № 420/11424/21,  від  12 квітня  2023 року у справі № 560/13302/21,  від  09 травня  2023 року у   справі   № 560/538/22,   від 22 червня 2023 року  у справі № 520/6243/22  та інших.
Тобто практика  Верховного Суду  щодо застосування вказаних норм права у подібних правовідносинах є сталою та послідовною, а висновки, наведені у вищевказаних справах, є релевантними до обставин цієї справи.
Матеріалами справи підтверджено, що розмір грошового забезпечення позивача в лютому 2018 року становив 7154,17 грн, у березні 2018 року – 7551,46 грн. Різниця між нарахованим грошовим забезпеченням за березень та лютий 2018 року становить  397,29 грн, відповідно, не перевищує суму індексації, яка склалася у зазначеному місяці (4 463,15 грн), таким чином сума індексації з урахуванням пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у сумі 4065,86  грн (4 463,15 грн – 397,29 грн) до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення з військової частини. 
Натомість, здійснюючи позивачу обрахунок  індексації грошового забезпечення, відповідач фактично не врахував норми абзаців 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу  індексації грошового забезпечення  у місяці  підвищення  доходу та виплати індексації-різниці за спірний період.
Верховний Суд у цій категорії спорів, неодноразово зауважував, що такий спонукаючий спосіб захисту (зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в конкретних, розрахованих сумах), враховуючи характер спірних правовідносин, є належним та ефективним, адже здатний забезпечити реальне поновлення прав особи у випадку задоволення позову (постанови від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 06 липня 2023 року у справі № 560/6684/22, від 15    серпня 2023 року у справі № 400/3784/22, від 07 грудня 2023 року у справі №360/381/23).
Натомість поза увагою суду першої інстанції залишилось, те що  виплата індексацію грошового забезпечення здійснюється в конкретних, розрахованих сумах, в даному випадку позивач просила здійснити розрахунок та виплатити індексацію грошового забезпечення із врахуванням суми - різниці індексації грошового забезпечення в розмірі 4456 гривень 02 копійок, проте судом першої інстанції не проведено відповідний розрахунок. Водночас, суд апеляційної інстанції встановив, що сума індексації з урахуванням пункту 5 Порядку № 1078 має виплачуватися у розмірі 4065,86  грн.
При цьому суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до пункту 3 розділу Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» зупинено на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».
Як вбачається з матеріалів справи, позивачу у 2023 році індексація грошового забезпечення не виплачувалась, що підтверджується розрахунком індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 . 
Колегія суддів зазначає, що  приписи абзацу 18 пункту 3 Прикінцевих положень Закону  України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»  № 2710-IX від 03.11.2022 підлягає застосуванню у спірних правовідносинах.
Відтак, відповідач  у 2023 році звільнений від обов`язку здійснювати нарахування та виплату індексації доходів, зокрема, оплати праці (грошового забезпечення). 
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає відсутнім факт протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування і невиплати індексації грошового забезпечення позивачу протягом 2023 року.
В свою чергу статтею 39 Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» установлено, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з 1 січня 2024 року.
Таким чином, Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» та відповідно Порядок проведення індексації грошових доходів населення з 01.01.2024 діють, з огляду на відсутність зупинення дій вказаних нормативно-правових актів.
Враховуючи вказане, нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2024 по 06.11.2024 повинна була здійснюватися із врахуванням базового місяця для обчислення індексу споживчих, цін - березень 2018 року із застосуванням пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 та із врахуванням суми - різниці індексації грошового забезпечення в розмірі 4065,86  грн.
Також підлягає задоволенню похідна вимога зобов`язального характеру щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення  із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку №  44.
Аналогічний підхід застосований Верховним Судом в постановах від 27.07.2023 у справі № 380/813/22, від 27.09.2023 у справі № 420/23176/21, від 04.04.2024  у справі № 160/4155/22.
Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права.                    
У зв`язку з цим також підлягає зміні рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, адже відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року в адміністративній справі № 160/1647/25 в частині періоду з 01.03.2018  по 06.11.2024 скасувати.
Позов ОСОБА_1 у вказаній частині задовольнити частково. 
Визнати  протиправною бездіяльність 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018  по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 06.11.2024 відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 в повному обсязі. 
Зобов`язати 3 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю (щомісячну фіксовану індексацію) за період з 01.03.2018  по 31.12.2022 та з 01.01.2024 по 06.11.2024, з урахуванням нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 року № 1078 у фіксованій величині 4065,86  грн в місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 15.01.2004 року № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні інших позовних вимог в цій частині відмовити. 
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 залишити без змін. 
Змінити рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року в адміністративній справі № 160/1647/25 в частині розподілу судових витрат.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області  сплачений судовий збір  за подання позовної заяви пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 968  (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань 3 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області  сплачений судовий збір  за подання апеляційної скарги пропорційно задоволеним вимогам у розмірі 1453 (одна тисяча чотириста п`ятдесят три)  грн 44 коп.
Постанова набирає законної сили з 18 вересня   2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 18 вересня  2025  року.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.В. Головко 

                               суддя                                                                      Т.І. Ясенова 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров