ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 676/3423/25
Провадження № 22-ц/820/2145/25

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Янчук Т.О. (суддя-доповідач),
 
Грох Л.М., Ярмолюка О.І.,
секретар: Плінська І.П.,
за участю представника апелянта-адвоката Пащука А.І., представника позивачів -
адвоката Савінського О.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон», на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року (суддя Шевцова Л.М.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон», треті особи: ОСОБА_4 , приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, 
в с т а н о в и в :
У травні 2025 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 звернулися в суд із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон», треті особи: ОСОБА_4 , приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю чоловіка та батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 26 листопада 2024 року, на вулиці Крип`якевича, 3, в місті Кам`янець-Подільському, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «MAN» р.н. НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер на місці події. За фактом даного кримінального правопорушення ГУ НП в Хмельницькій області розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2, ст. 286 КК України.
ОСОБА_1 є дружиною загиблого, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є доньками загиблого.
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31.03.2025 року, ОСОБА_4 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання. Відповідно до матеріалів кримінального провадження №12024240000001551 від 26 листопада 2024 року, станом на дату ДТП ОСОБА_4 працював на посаді водія-експедитора у ТОВ «Торгіон», шкоду позивачам (потерпілим) заподіяв під час виконання своїх трудових обов`язків. 
Оскільки на час скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торгіон» та виконував свої трудові обов`язки, то згідно чинного законодавства, моральна шкода завдана позивачам відшкодовується роботодавцем обвинуваченого.
Загибель чоловіка стала для ОСОБА_1 величезним ударом, що спричинив глибокі моральні та психологічні страждання, смерть чоловіка призвела до відчуття непоправної втрати. Вони прожили разом 50 років, життя їхнє було побудовано на взаєморозумінні, любові та турботі. Позивачка залишилася без надійної опори та підтримки, прийшлося самостійно долати всі труднощі, які раніше вони вирішували разом. Погіршився психологічний стан, перенесла сильний стрес, депресію, емоційну порожнечу та самотність. Погіршилось її фізичне здоров`я, втратила сон, апетит. Крім того, зазнала матеріальні труднощі.
Для ОСОБА_2  втрата батька стала глибокою психологічною травмою, втратила не лише рідну людину, але й підтримку, любов та турботу, яку батько завжди їй дарував. Після трагедії вона відчуває глибокий емоційний біль, депресію та відчай. Смерть батька негативно вплинула на її психологічний стан, що вплинуло на її повсякденне життя, роботу і соціальні контакти.
ОСОБА_3 , як донька загиблого, зазнала нестерпних моральних страждань, вона втратила найдорожчу людину, батько був її наставником і порадником. Внаслідок трагедії вона зазнала важкого емоційного потрясіння, яке негативно позначилося на її психоемоційному стані. Втрата батьківської любові викликала у неї емоційну нестабільність, що вплинуло на її повсякденне життя, роботу, соціальні контакти та загальний психологічний стан.
На дату ДТП відповідальність водія транспортного засобу – автомобіля «MAN» р.н. НОМЕР_1 застрахована згідно полісу обов`язкового страхування №224042967 у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп». Страхове відшкодування (моральну шкоду) ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс груп» сплачено потерпілим у позасудовому порядку, у сумі 32000,00 грн. для кожного з позивачів, загальною сумою 96000,00 грн. Однак страховиком, відшкодовано лише частину моральної шкоди, розмір моральної шкоди, заподіяної втратою чоловіка та батька значно перевищує ліміт відповідальності страховика.
Враховуючи глибину і тривалість моральних страждань, з врахуванням вимог розумності та справедливості, позивачі просили суд стягнути з відповідача на користь  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  по 1000000,00 грн. на кожного з позивачів, у відшкодування моральної шкоди завданої смертю  ОСОБА_5 , та витрати на правничу допомогу. 
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року позов задоволено частково: стягнуто з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 500000,00 грн. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 5000,00 грн.
Стягнуто з ТОВ «Торгіон», на користь ОСОБА_2 моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 500000,00 грн. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 5000,00 грн.
Стягнуто з ТОВ «Торгіон», на користь ОСОБА_3 , моральну шкоду завдану кримінальним правопорушенням в розмірі 500000,00 грн. та понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі - 5000,00 грн.
Стягнуто з ТОВ «Торгіон» судовий збір на користь держави в розмірі 15140,00 грн.
Решту позовних вимог залишено без задоволення.
Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції мотивував рішення тим, що ОСОБА_4 , як винна особа в ДТП, перебував у трудових відносинах на час дорожньо-транспортної події з ТОВ «Торгіон», а тому відшкодування спричиненої шкоди смертю чоловіка та батька позивачів, має проводитьсь саме роботодавцем, ТОВ «Торгіон».
Визначаючи розмір моральної шоди та надаючи оцінку підставам для її відшкодування, суд першої інстанції врахував, що передчасна смерть чоловіка та батька позивачів спричинила втрату важливого життєвого зв`язку, який поновлений бути не може, та відповідно завдає довготривалих і глибоких душевних страждань. Враховуючи заперечення представника відповідача, та матеріальний стан третьої особи, який не працює, опікується непрацездатною матір`ю-інвалідом та часткове відшкодування коштів позивачам, дійшов до висновку про стягнення по 500 000,00 грн. на кожного потерпілого.
В апеляційній скарзі ТОВ «Торгіон», посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити частково:
-        стягнути з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 75914,30 грн, та понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 3 300,00 грн.
-        стягнути з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 75914,30 грн. та судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
-        стягнути з ТОВ «Торгіон» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 75914,30 грн. та судові витрати у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 грн.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, шо суд першої інстанції частково задовольнив позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до ТОВ «Торгіон», стягнувши по 500 000,00 грн. моральної шкоди кожній, хоча належних доказів на підтвердження таких розмірів не було подано. Рішення не містить мотивів, з яких суд виходив при визначенні цих сум, і не наведено логічного співвідношення щодо форми вини, тяжкістю наслідків, поведінкою відповідача та обсягом відшкодування.
Суд не врахував, що позивачі вже отримали страхове відшкодування від ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» у загальному розмірі 320 000,00 грн., а також добровільне відшкодування від водія ОСОБА_4 у сумі 1000 євро. Згідно з укладеними договорами про врегулювання страхового випадку, позивачі добровільно погодилися на визначені страховиком суми компенсацій, в тому числі моральної шкоди, не зважаючи на наявність законних підстав виплат цих страхових відшкодувань в значно більшому розмірі відповідно до чинного законодавства. 
Позивачі самі визнали факт одержання моральної компенсації у розмірі 32 000,00 грн. кожною особою, погодившись з умовами страховика. Їхня подальша вимога про стягнення 1 000 000,00 грн. з відповідача взагалі нічим не обґрунтована, в чому полягає моральна шкода та із яких критеріїв визначено таку суму, в оскарженому рішенні суду також не зазначено із чого саме виходив суд задовольняючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 500000,00 грн. на кожного позивача, суперечить принципам добросовісності, розумності та заборони суперечливої поведінки (venire contra factum proprium). Відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом збагачення позивачів.
Сума витрат на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. на кожного із позивачів є завищеною. Зазначили, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не погоджуються із доводами апеляційної скарги, вважають їх необґрунтованими та такими, що не відповідають матеріалам справи, у зв`язку з чим просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
В судовому засіданні представник апелянта адвокат Пащук А.І. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник позивачів адвокат Савінський О.П. в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її відхилити.
Треті особи:   ОСОБА_4 , приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс груп» в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Згідно з частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Згідно вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Судом встановлено, що 26 листопада 2024 року на вулиці Крип`якевича, 3 в місті Кам`янець-Подільському, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «MAN» р.н. НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер на місці події. За фактом даного кримінального правопорушення внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 12024240000001551 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 27.11.2024 (а.с.21 т.1). 
ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, який зареєстровано Кам`янець -Подільським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис №799 від 14.11.1974 року ( а.с.15 т.1) 
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є доньками ОСОБА_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, та про шлюб (а.с.16-20 т.1). 
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31 березня 2025 року, ОСОБА_4 , визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. У відповідності до ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
З матеріалів справи вбачається, та проти чого не заперечували сторони в судовому засіданні. що на час скоєння ДТП ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Торгіон» (а.с.30 т.1).
10 січня 2025 року представником позивачів в особі директора ТОВ «ЮК «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» Шелепінського О.М. на адресу ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна іншуранс груп» скерувано заяву про виплату страхового відшкодування на користь: ОСОБА_1 - 32000,00 грн. моральної шкоди та 288000,00 грн. відшкодування на утримання; ОСОБА_2 - 32000,00 грн. моральної шкоди; ОСОБА_3 - 32000,00 грн. моральної шкоди та 18451,00 грн. витрат на поховання, а всього в межах страхового ліміту на загальну суму 320000,00 грн. (а.с. 27 т.1).
Договором про врегулювання страхового випадку за Договором ОСЦІВ ЕР- 224042967 від 28.01.2025 між ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс груп» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах яких діє уповноважена особа ТОВ «Юридична компанія «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» встановлено, що предметом цього Договору є страхова подія, яка сталась 26.11.2024, в результаті якої загинув ОСОБА_7 (п.1). Страховиком проведено розрахунки по страховій справі за витрати на похованняі та моральну шкоду у розмірі 114451,00 грн. Заявник частково відмовляється від вимоги у розмірі 11445,10 грн. За платіжною інструкцію від 06.02.2025 року страховою компанією перераховано отримувачу ТОВ «Юридична компанія «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» 103005,90 грн. ( а.с.79,82 т.1 ).
Відповідно до Договору про врегулювання страхового випадку за Договором ОСЦІВ ЕР- 224042967 від 20.02.2025 між ПрАТ «УСК «Княжна Вієнна Іншуранс груп» та ОСОБА_1 , в інтересах яких діє уповноважена особа ТОВ «Юридична компанія «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» встановлено, що предметом цього Договору є страхова подія, яка сталась 26.11.2024, в результаті якої загинув ОСОБА_5 (п.1).
Пунктом 2.2. цього Договору встановлений розрахунок по страховій справі згідно п.1 за відшкодування на утримання по втраті годувальника у розмірі 205 549,00 грн.
Пунктом 2.3. цього Договору Заявник частково відмовляється від вимог в розмірі 20 554,90 грн. від суми, яка зазначена в п.2.2. Договору і не буде здійснювати будь-яких заходів щодо стягнення цих коштів за умови отримання протягом семи робочих днів з дня підписання цього Договору страхового відшкодування у розмірі 184994,10 грн. (п.2.3.1.)
Згідно платіжної інструкції від 26.02.2025 року страховою компанією перераховано отримувачу ТОВ «Юридична компанія «ЦЕНТР АВТОВИПЛАТ ПОЛІС» 184994,10 грн. (а.с 78,83 т.1).
За розпискою написаною ОСОБА_3 18.12.2024 року, остання отримала від ОСОБА_4 відшкодування завданої шкоди у зв`язку з похоронами батька витрати, які не підтверджені чеками та квитанціями в розмірі 1000,00 Євро. (а.с. 88 т.1 ).
Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не в повній мірі відповідає.
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені статтею 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.
Відповідно до частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.
Обов`язок відшкодувати завдану шкоду, завдану внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки, виникає у її завдавача за умови, що його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.
Потерпілий має подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди внаслідок ДТП, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) сформульовано висновок, що результат аналізу норм статей 1172 та 1187 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Для покладення на юридичну особу відповідальності, передбаченої статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків).
Виходячи з наведених норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.
Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.
Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого; тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках; можливість, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.
Разом з тим, суд має виходити із засад розумності, пропорційності та справедливості.
Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі №487/6970/20, від 23 листопада 2022 року у справі №686/13188/21.
Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19.
Таким чином розмір моральної шкоди не є конкретно визначеною сумою, а визначається судом в кожному конкретному випадку з урахуванням всіх обставин справи.
Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.
Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі №554/858/19, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон №1961-IV) метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону №1961-IV).
Згідно зі статтею 6 Закону №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (частина 1 статті 21 Закону №1961-IV).
Відповідно до статті 23 Закону №1961-IV шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, є шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.
Згідно з пунктом 27.3 статті 27 Закону №1961-IV страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Пунктом 27.5 статті 27 Закону №1961-IV передбачено, що загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.
Пунктом 27.3 статті 27 Закону №1961-IV встановлено, що страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружина), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.
Потерпіла особа у разі настання страхового випадку набуває право на відшкодування моральної шкоди. Страхове відшкодування такої шкоди охоплює лише шкоду потерпілій фізичній особі, заподіяну у зв`язку з її каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (зокрема, смертю). У таких випадках розмір моральної шкоди, яку відшкодовує страховик винної особи, передбачений статтею 26-1 та пунктом 27.3 статті 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (постанови Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №216/3521/16-ц, від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17).
Судом встановлено, що 26 листопада 2024 року на вулиці Крип`якевича, 3 в місті Кам`янець-Подільському, сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «MAN» р.н. НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 . Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер на місці події.
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 31 березня 2025 року, ОСОБА_4 , визнано винуватим у скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з позбавленням права керування транспортними засобами строком на два роки. У відповідності до ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.
Встановивши, що ОСОБА_8 , перебуваючи у трудових відновинах з ТОВ «Торгіон», керуючи належним товариству автомобілем «MAN» р.н. НОМЕР_1 , заподіяв шкоду позивачам, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про, те, що обов`язок з відшкодування моральної шкоди необхідно покласти на роботодавця на підставі частини першої статті 1172 ЦК України.
Завдання моральної шкоди явище завжди негативне. Проте з цього не слідує, що будь-яка завдана моральна шкода породжує зобов`язання з її відшкодування. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні «трансформують» шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування «обчислює» шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновленого стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 серпня 2022 року в справі № 607/11755/20 (провадження № 61-13672св21).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачам було завдано моральну шкоду, у зв`язку зі смертю чоловіка та батька, глибина та тривалість яких спричинила вимушені зміни у їх життєвих відносинах. Відновити становище, яке існувало до смерті чоловіка та батька у житті позивачів неможливо.
Щодо розміру моральної шкоди, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції в розмірі по 500000,00 грн. кожній є завищенним та надмірним для відповідача.
З огляду на здійсненні страхові відшкодування страховою компанією, в тому числі за згодою позивачів відшкодування моральної шкоди було здійснено у зменшеному розмірі і на рахунок отримувача ТОВ «ЮК`Ценрт Автовиплат Поліс», нещасний випадок стався внаслідок необережної форми вини працівника відповідача ОСОБА_4 , враховуючи поведінку самого засудженого ОСОБА_4 , який теж застосовував заходи щодо відшкодування потерпілим спричиненої моральної шкоди, ураховуючи принципи розумності, справедливості та співмірності, а також те що розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення, колегія суддів вважає, що розмір моральної шкоди слід визначити в розмірі по 200000,00 грн. кожній потерпілій.
З огляду на зазначене, рішення суду першої інтанції в частині визначеного розміру моральної шкоди підлягає зміні.
Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду першої інстанції змінено, витрати на правову допомогу понесені позивачами в суді першої інстанції підлягають зміні пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З ТОВ «Торгіон» на користь позивачів підлягають стягненню витрати на правову допомогу в розмірі по 4000,00 грн.(20000,00 грн.?20%) кожній.
Враховуючи те, апеляційну скаргу ТОВ «Торгіон» задоволено частково, пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід компенсувати відповідачу судовий збір за подання апеляційної скарги 15267,08 грн. (19083,85?80%) за рахунок держави в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд – 
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон» задовольнити частково.
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 липня 2025 року змінити в частині розміру моральної шкоди та судових витрат.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон» (ЄДРПОУ 40163073) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), моральну шкоду завдану смертю чоловіка, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 200000,00 грн., та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон» (ЄДРПОУ 40163073) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), моральну шкоду завдану смертю батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 200000,00 грн. та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу. 
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торгіон» (ЄДРПОУ 40163073) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), моральну шкоду завдану смертю батька, внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки в розмірі 200000,00 грн. та 4000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Компенсувати товариству з обмеженою відповідальністю «Торгіон» (ЄДРПОУ 40163073) за рахунок держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15267,08 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 28 жовтня 2025 року.

Судді:                                                                        Т.О. Янчук

Л.М. Грох

О.І. Ярмолюк