ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/5880/25                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 вересня 2025 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, 

В С Т А Н О В И В:
22 травня 2025 року Національна академія Національної гвардії України (далі - позивач, апелянт) звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 05.08.2024 по 23.04.2025 у розмірі 256 628,61 грн. 
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позовну заяву Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі повернуто позивачу.
Ухвала суду мотивована тим, що позовна заява, подана від імені Національної академії Національної гвардії України, підписана ОСОБА_2 , на підтвердження повноважень якого надано довіреність; у матеріалах справи відсутні відомості з реєстру про особу, яка підписала дану позовну заяву; відомості про те, що ОСОБА_2 , має статус адвоката до позовної заяви також не додано.
Враховуючи вищенаведене, суд виснував, що позовну заяву підписано особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку, відтак позовну заяву повернуто на підставі пункту третього частини четвертої статті 169 КАС України.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, представник Національної академії Національної гвардії України звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує наступним.
До матеріалів позовної заяви додано копію довіреності № 4 від 17.04.2025, яка видана Національною академією Національної гвардії України в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Національної академії Національної гвардії України полковника ОСОБА_3 юрисконсульту юридичного відділу Національної академії Національної гвардії України Щупакіну Дмитру Вячеславовичу, який і підписав позовну заяву. Зазначена довіреність є належним та допустимим доказом для підтвердження повноважень підписанта Щупакіна Д. В.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2025 та від 10.07.2025 відкрито провадження за апеляційною скаргою Національної академії Національної гвардії України та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.   
Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне. 
Частиною першою статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, крім випадку, встановленого частиною дев`ятою статті 266 цього Кодексу.
Указаною нормою процесуального закону передбачено дві форми участі сторін в адміністративній справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво).
Частинами третьою і четвертою статті 55 КАС України обумовлено, що юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Отже, для визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).
Законодавець розмежував поняття «самопредставництво» та «представницво інтересів», які, відповідно, передбачають участь, зокрема, юридичної особи незалежно від порядку її створення у справі через свого керівника, іншу уповноважену особу відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) або через представника.
Згідно із частиною першою статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Статтею 59 КАС України обумовлено, що повноваження представників сторін мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. У разі подання представником до суду заяви він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви.
Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження повноважень підписанта позовної заяви у справі №620/5880/25 надано довіреність № 4 від 17.04.2025, яка видана Національною академією Національної гвардії України в особі тимчасово виконуючого обов`язки начальника Національної академії Національної гвардії України полковника ОСОБА_3 юрисконсульту юридичного відділу Національної академії Національної гвардії України Щупакіну Дмитру Вячеславовичу.
Відповідно до Закону України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" від 02.06.2016 №1401, що набрав чинності 30.09.2016, Конституцію України доповнено статтею 131-2, у якій визначено, що виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення. Законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.
Згідно частини другої статті 57 КАС України, у справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до частини другої статті 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.
Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 4 КАС України, адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно з частинами 2-3 статті 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
Положеннями частини 4 статті 257 КАС України передбачено, що за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах:1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі  Закону України  "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених  частиною першою  статті 266-1  цього Кодексу.
Ці ж категорії справ зазначено і в частині четвертій статті 12 КАС України, згідно з якою вони розглядаються виключно за правилами загального позовного провадження.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом даного позову є стягнення з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суми заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 05.08.2024 по 23.04.2025 у розмірі 256 628,61 грн.  
Враховуючи характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, зазначену категорію адміністративної справи можна віднести до малозначних або справ незначної складності.
Крім того, зазначена справа не входить до переліку справ, які можуть бути розглянуті виключно за правилами загального позовного провадження відповідно до переліку, визначеного частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що дана справа в розумінні КАС України є справою незначної складності, а тому з урахуванням викладеного, представництво Національної академії Національної гвардії України у ній може здійснюватися або адвокатом, або іншою фізичною особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24 березня 2021 року у справі № 620/3508/19, від 14 січня 2021 року у справі № 599/114/20, від 01 жовтня 2021 року у справі № 592/9561/20 та від 21 січня 2021 року у справі № 802/2291/15-а.
За таких обставин, у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення позовної заяви, оскільки позовна заява від 22 травня 2025 року на момент її подання до суду першої інстанції, підписана особою, яка має відповідні повноваження та необхідну адміністративну процесуальну дієздатність.
З урахуванням вказаного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що адміністративний позов підписано особою - представником за відсутності підтвердження повноважень такої особи на здійснення представництва позивача, а отже особою, яка не мала права його підписувати.
Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є зокрема неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що слід задовольнити апеляційну скаргу, скасувати ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.         
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Національної академії Національної гвардії України - задовольнити.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року -  скасувати.
Справу №620/5880/25 за адміністративним позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення фактичних витрат пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі - направити до Чернігівського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач:                          В.Ю. Ключкович

Судді:                                                    О.О. Беспалов 

                                                         І.О. Грибан