ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/235/24                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Кочанова П.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 вересня 2025 року                                                                                  м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого:                    Бєлової Л.В.
суддів:                    Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955692/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 09.02.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 09.02.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955688/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 01.03.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 01.03.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955687/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 25.03.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 25.03.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955685/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 15.04.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 15.04.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955684/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 18.04.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 18.04.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955682/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 05.05.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 05.05.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955680/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 03.06.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 03.06.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955679/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 07.06.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 07.06.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955677/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 05.07.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 05.07.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955675/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 31.07.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 31.07.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955674/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 09.08.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 09.08.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955672/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 31.08.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 31.08.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955671/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 06.09.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 06.09.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955669/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 30.09.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 30.09.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955668/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 18.10.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 18.10.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955666/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 3 від 31.10.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 3 від 31.10.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955665/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 11.11.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 11.11.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955664/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 23.11.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 23.11.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955662/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 15.12.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 15.12.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955661/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 19.12.2022,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 19.12.2022,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955659/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 04.01.2023,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 1 від 04.01.2023,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955656/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 4 від 31.01.2023,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 4 від 31.01.2023,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955655/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 3 від 28.02.2023,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 3 від 28.02.2023,
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у місті Києві про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955653/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 31.03.2023,
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в ЄРПН податкову накладну № 2 від 31.03.2023.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що відсутність первинних документів не дала можливості підтвердити реальність господарських операцій, зазначених у податкових накладних.
Також апелянт наголошує, що заявлений позивачем спосіб захисту про зобов`язання ДПС України зареєструвати датою подання податкові накладні суперечить порядку реєстрації та є втручанням у дискреційні повноваження податкового органу, тому не може бути задоволено судом.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2025 року   відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії.
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.
Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2025 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» здійснює свою діяльність у відповідності до чинного законодавства України. Основним видом діяльності Товариства є діяльність приватних охоронних служб (КВЕД 80.10), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АЛЬФАД» № 162954139426 від 28.12.2023. Даний вид діяльності, у відповідності до ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності», відноситися до переліку видів діяльності, що підлягають ліцензуванню. 21.02.2019 МВС України винесено наказ «Про видачу ліцензій на провадження охоронної діяльності» № 114, яким Товариству з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» видано ліцензію на провадження охоронної діяльності, що підтверджується відповідним витягом з наказу та листом Управління ліцензування МВС України «Про надання витягу з наказу» за вих. № 3 8081/24-2020 від 11.11.2020.
Між Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «КОМФОРТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ: 43760076) укладено Договір про надання послуг охорони № 12/2021/1.1-4 від 02.12.2021, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛЬФАД» виступає виконавцем послуг охорони об`єкту, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ «КОМФОРТ КАПІТАЛ» - замовником послуг.
Згідно п. 1.1 Договору, виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з охорони об`єкту. У відповідності до п. 4.4 Договору, підтвердженням факту надання послуг Товариством являються акти наданих послуг за відповідний період, які скріплені підписами та печатками сторін.
Судом установлено, що на виконання вказаного договору позивачем складено та направлено для реєстрації податкові накладні від 09.02.2022 № 1, від 01.03.2022 № 1, від 25.03.2022 № 2, від 15.04.2022 № 1, від 18.04.2022 № 2, від 05.05.2022 № 1, від 03.06.2022 № 1, від 07.06.2022 № 2, від 05.07.2022 № 1, від 31.07.2022 № 2, від 09.08.2022 № 1, від 31.08.2022 № 2, від 06.09.2022 № 1, від 30.09.2022 № 2, від 18.10.2022 № 1, від 31.10.2022 № 3, від 11.11.2022 № 1, від 23.11.2022 № 2, від 05.12.2022 № 1, від 19.12.2022 № 2, від 04.01.2023 № 1, від 31.01.2023 № 4, від 28.02.2023 № 3, від 31.03.2023 № 2.
Відповідно до квитанції від 18.08.2022 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку користування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрація податкової накладної від 09.02.2022 № 1 зупинена оскільки «Коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величин залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.» 
Запропоновано надати пояснення та копії документів, для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунки коригування в ЄРПН..
Відповідно до квитанцій від 23.03.2023 та від 24.03.2024 реєстрацію податкових накладних  від 01.03.2022 № 1, від 25.03.2022 № 2, від 15.04.2022 № 1, від 18.04.2022 № 2, від 05.05.2022 № 1, від 03.06.2022 № 1, від 07.06.2022 № 2, від 05.07.2022 № 1, від 31.07.2022 № 2, від 09.08.2022 № 1, від 31.08.2022 № 2, від 06.09.2022 № 1, від 30.09.2022 № 2, від 18.10.2022 № 1, від 31.10.2022 № 3, від 11.11.2022 № 1, від 23.11.2022 № 2, від 05.12.2022 № 1, від 19.12.2022 № 2, від 04.01.2023 № 1, від 31.01.2023 № 4, від 28.02.2023 № 3, від 31.03.2023 № 2 зупинено, оскільки податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п. 6 Критеріїв ризиковості платника податку.
Запропоновано надати пояснення та копії документів, для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН. 
01.06.2023 Товариством складено повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, та зареєстровано за № 9128913412 від 02.06.2023. До повідомлення було додано Лист-пояснення (супровідний лист); Договір про надання послуг охорони № 12/2021/1.1-4 від 02.12.2021; Акт надання послуг № 5 від 28.02.2022; Акт надання послуг № 7 від 31.03.2022; Акт надання послуг № 12 від 30.04.2022; Акт надання послуг № 13 від 31.05.2022; Акт надання послуг № 16 від 30.06.2022; Акт надання послуг № 19 від 31.07.2022; Акт надання послуг № 22 від 31.08.2022; Акт надання послуг № 25 від 30.09.2022; Акт надання послуг № 28 від 31.10.2022; Акт надання послуг № 31 від 30.11.2022; Акт надання послуг № 34 від 31.12.2022; Акт надання послуг № 1 від 31.01.2023; Акт надання послуг № 3 від 28.02.2023; Акт надання послуг № 5 від 31.03.2023; виписку з банківського рахунку.
02.06.2023 товариством додатково було подано таблицю даних платника податку на додану вартість, яку зареєстровано за № 9128913395.
Рішенням від 06.06.2023 відповідачем не враховано таблиці даних платника податку на додану вартість за реєстраційним № 8938364/42777876. Підставою для неврахування таблиці даних слугувало попереднє присвоєння Товариству критерію ризиковості.
08.06.2023 за наслідками розгляду Повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, Товариством отримано рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме:
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955692/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 09.02.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955688/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 01.03.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955687/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 25.03.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955685/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 15.04.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955684/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 18.04.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955682/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 05.05.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955680/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 03.06.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955679/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 07.06.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955677/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 05.07.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955675/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 31.07.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955674/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 09.08.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955672/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 31.08.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955671/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 06.09.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955669/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 30.09.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955668/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 18.10.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955666/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 3 від 31.10.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955665/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 11.11.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955664/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 23.11.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955662/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 15.12.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955661/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 19.12.2022;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955659/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 1 від 04.01.2023;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955656/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 4 від 31.01.2023;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955655/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 3 від 28.02.2023;
рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН за № 8955653/42777876 від 08.06.2023 відносно податкової накладної № 2 від 31.03.2023.
Підставою для відмови в реєстрації податкових накладних визначено надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства (первинних документів щодо надання послуг).
Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив та зазначив, що надіслані позивачу квитанції містять пропозицію щодо надання пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Отже, під час зупинення реєстрації податкових накладних ГУ ДПС у м. Києві безпідставно застосував критерії ризиковості здійснення операцій та платника податку до податкових накладних, що не відповідає приписам п.п. 6, 7 постанови КМ України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» та свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для зупинення реєстрації податкових накладних.
Суд першої інстанції зазначив, що оскільки у позивача наявні документи, які свідчать про проведення господарської операції, за результатами якої складено податкові накладні та враховуючи те, що такі документи надані позивачем контролюючому органу, то останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача, яке існувало до виникнення спірних правовідносин буде зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання, що є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 14.1.60  пункту 14 статті  14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо  податкових накладних  та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Згідно з п. 201.10  ст. 201 Податкового кодексу України  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених  пунктом 201.1  цієї статті та/або  пунктом 192.1  статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до  пункту 201.16  цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених  пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з  УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття  податкових накладних  у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.
Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податковий кодекс України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29 грудня 2010 року (далі - Порядок № 1246) визначено, що податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог  Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження  податкової накладної  та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності  податкової накладної  та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких  податкової накладної  та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію  податкову накладну  та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених  пунктом 192.1 статті 192  та  пунктом 201.10 статті 201  Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до  пункту 201.1  статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до  пунктів 200-1.3  і  200-1.9  статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у  податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації  податкової накладної  та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України  «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг»  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
З 01 лютого 2020 року набрала чинності  постанова Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», яка визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Так, з матеріалів справи вбачається, що спірні податкові накладні, подані позивачем, складені та направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у чинній редакції постанови Порядку № 1165 станом на час реєстрації податкових накладних, а тому в даному випадку саме ці положення підлягають застосуванню.
Відповідно до п. 2 Порядку № 1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Ризик порушення норм податкового законодавства - ймовірність складення та надання податкової накладної/розрахунку коригування для реєстрації в Реєстрі з порушенням норм підпункту “а” або ”б” пункту 185.1 статті 185, підпункту “а” або ”б” пункту 187.1 статті 187, абзацу першого пунктів 201.1, 201.7, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) за наявності об`єктивних ознак неможливості здійснення операції з постачання товарів/послуг, дані про яку зазначено в такій податковій накладній/розрахунку коригування, та/або ймовірності уникнення платником податку на додану вартість (далі - платник податку) виконання свого податкового обов`язку.
Відповідно до п. 3 Порядку № 1165 податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації):
1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, звільненою від оподаткування;
2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування (крім розрахунків коригування, поданих для реєстрації в іншому місяці, ніж місяць, в якому вони складені), зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої для реєстрації в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень за умови, що обсяг постачання товарів/послуг, зазначений у них у поточному місяці за операціями з одним отримувачем - платником податку, не перевищує 50 тис. гривень, сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена у попередньому місяці, становить більше 20 тис. гривень, та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;
3) одночасно виконуються такі умови:
загальна сума податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), сплачена за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, платником податку та його відокремленими підрозділами, якими подано податкову накладну/розрахунок коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 1 млн. гривень;
значення показника D, розрахованого згідно з цим підпунктом, становить більше 0,05. Показник D розраховується за такою формулою:
D= S/T,
де S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів, контроль за справлянням яких покладено на ДПС, платником податку та його відокремленими підрозділами;
T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками, визначеними статтею 193 Кодексу, зазначеними платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування;
значення показника P є меншим, ніж значення, розраховане за такою формулою:
P = Pм х 1,4,
де P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної/розрахунку коригування;
Pм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну/розрахунок коригування.
Значення показників D та P відображаються в електронному кабінеті платнику податку;
4) у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом. 
Відповідно до п. 4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у  пункті 3  цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
У той же час, п. 5 Порядку № 1165 визначено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
Згідно з приписами п. 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено  податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до п. 7 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу  податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Так, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;
2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (п.п. 10-11 Порядку № 1165).
З системного аналізу наведених норм вбачається, що законодавцем встановлена певна послідовність прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації ПН/РК в Реєстрі.
Так, реєстрації/відмови в реєстрації ПН/РК передує складання та направлення платником податку ПН/РК для реєстрації в ЄРПН, потім їх перевірка комісією регіонального рівня щодо відповідності ознакам безумовної реєстрації, надалі у разі невідповідності ПН/РК жодній з ознак безумовної реєстрації перевіряється безпосередньо сам платник податку, яким подано ПН/РК для реєстрації в ЄРПН, щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку та показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, тобто здійснюється моніторинг платника податку, а також моніторинг ПН/РК - шляхом їх перевірки щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Як вбачається з матеріалів справи, контролюючим органом за результатом обробки податкових накладних від 09.02.2022 № 1, від 01.03.2022 № 1, від 25.03.2022 № 2, від 15.04.2022 № 1, від 18.04.2022 № 2, від 05.05.2022 № 1, від 03.06.2022 № 1, від 07.06.2022 № 2, від 05.07.2022 № 1, від 31.07.2022 № 2, від 09.08.2022 № 1, від 31.08.2022 № 2, від 06.09.2022 № 1, від 30.09.2022 № 2, від 18.10.2022 № 1, від 31.10.2022 № 3, від 11.11.2022 № 1, від 23.11.2022 № 2, від 05.12.2022 № 1, від 19.12.2022 № 2, від 04.01.2023 № 1, від 31.01.2023 № 4, від 28.02.2023 № 3, від 31.03.2023 № 2 документи прийняті, однак реєстрація зупинена.
У квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, зокрема, зазначено, що податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п. 6 Критеріїв ризиковості платника податку.
Суд першої інстанції правильно зазначив, що надіслані позивачу квитанції містять вимогу щодо надання пояснень та копії документів та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Колегія суддів зазначає, що позивачем надані до контролюючого органу всі наявні у нього документи на підтвердження здійснених господарських операцій, зокрема,  договір про надання послуг, акти надання послуг тощо.
Отже, контролюючим органом не вказаний вичерпний перелік копій документів, які необхідно позивачу надати податковому органу для прийняття рішення про реєстрацію спірних податкових накладних.
Колегія суддів звертає увагу, що отримані позивачем квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК містили загальну фразу про необхідність надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
При цьому, пропозиція надання документів вказана без конкретизації їх переліку (тобто, не наведено переліку документів, які необхідні для розгляду питання щодо реєстрації податкових накладних) та без вказівки на норму права, котра такий містить.
Водночас, контролюючий орган має конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права виключає можливість такого органу в подальшому застосовувати до такого платника податків негативні наслідки, пов`язані із ненаданням певного документу.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Не конкретизування податковим органом переліку документів, які необхідно надати позивачу, призвело до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Отже, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 та від 04 грудня 2018 року у справі №821/1173/17.
Щодо прийняття відповідачем спірних рішень про відмову у реєстрації податкової накладної, колегія суддів зазначає наступне.
Наказом Міністерства фінансів України № 520 від 12 грудня 2019 року  затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №520), яким визначено механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту  201.16  статті  201 Податкового кодексу України  зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, п. 4 Порядку № 520 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
За приписами п.5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Згідно з п.6 Порядку № 520, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).
Пунктом 7 Порядку №520 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог  Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги»  та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 9 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії первинних документів і розрахункових документів для підтвердження підстав подання податкових накладних з метою їх реєстрації, якими підтверджується господарські операції з контрагентом.
При цьому, колегія суддів наголошує, що у цій справі суд не надає оцінку реальності здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, на підставі яких складено ПН/РК, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог ПК України, а тому не є предметом судового розгляду у справах щодо оскарження рішень про відмову в реєстрації податкових накладних, які стосуються наявності чи відсутності підстав для зупинення та відмови у реєстрації податкових накладних згідно виключних підстав для вчинення податковим органом таких дій та прийняття рішень, що передбачені податковим законодавством, до числа яких не відноситься встановлення ані контролюючим органом, ані судом реальності господарських операцій поза межами податкового контролю та прийнятими за такими заходами контролю рішеннями.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі №1640/2650/18 та від 27 квітня 2020 року у справі №360/1050/19.
Відповідно до п.2 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).
Пунктом 3 Порядку № 520 визначено, що комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
 За приписами п. 11 Порядку № 520, прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого  наказом Мінфіна від 12.12.2019 № 520, комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;
- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;
- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, можливість надання платником податків достатніх документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку необхідних документів для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних. Необґрунтоване обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд, призводить до правової невизначеності, що не відповідає критерію обґрунтованості та пропорційності акта індивідуальної дії.
Однак, рішення (квитанції) про зупинення реєстрації ПН/РК не містять в собі мотивації підстав та причин віднесення операцій позивача до пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, як і не містять доказів наявності податкової інформації, що свідчила б про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником з посиланням на відповідні документи.
Крім того, рішення про зупинення реєстрації податкових накладних не містить вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків.
Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних.
Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.
Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, які прийняті на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, теж не є законними.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі №819/330/18.
Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішень Комісії з питань зупинення реєстрації  податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, причиною прийняття рішень про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є: надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства (первинних документів щодо надання послуг).
Щодо зазначення відповідачем у спірному рішення про надання платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства (первинних документів щодо надання послуг), то зазначене свідчить про те, що оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних є формальними, а тому не можуть бути визнані законними та обґрунтованими, враховуючи те, що при зупиненні реєстрації ПН, позивача не повідомлено, які саме документи йому необхідно надати.
Зокрема, підставою для зупинення реєстрації податкових накладних було вказано, що податкові накладні складені та подані платником податку, який відповідає п. 6 Критеріїв ризиковості платника податку.
Проте, після надання позивачем документів, які підтверджують інформацію, зазначену в податкових накладних для розгляду питання про прийняття рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкових накладних, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у м. Києві прийнято рішення про відмову в реєстрації податкової накладної у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства (первинних документів щодо надання послуг).
Тобто, спірні рішення прийняті з інших підстав ніж було зазначено у квитанціях про зупинення.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією  та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність прийнятих рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.
Виходячи з того, що у контролюючого органу були відсутні достатні правові підстави для відмови у реєстрації податкових накладних, а тому задля належного захисту порушеного права позивача необхідним є зобов`язання зареєструвати в ЄРПН зазначені податкові накладні, що буде гарантією остаточного вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.        
Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі №0940/1240/18, від 28 листопада 2019 року у справі № 1640/2650/18 та інших.
Тож, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, подані позивачем, датою їх подання на реєстрацію.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.    243,    315,    316,    322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд
П О С Т АН О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 28 січня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                      Л.В. Бєлова

Судді                                                                                          В.О. Аліменко,

  А.Ю. Кучма