ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8536/25 Справа № 201/2750/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демидова С. О. Суддя у 2-й інстанції - Никифоряк Л. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд колегією суддів у складі:
судді-доповідача: Никифоряка Л.П.,
суддів: Новікової Г.В., Гапонова А.В.,
за участі секретаря судового засідання – Сахарова Д.О.,

Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідач: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,
розглянув відкрито в залі судових засідань Дніпровського апеляційного суду в місті Дніпро справу, що виникла з цивільних правовідносин, в якій подана апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025року, головуючий у суді першої інстанції Демидова С.О., –
В С Т А Н О В И В:
Описова частина
Короткий зміст заявлених вимог
У березні 2024року ОСОБА_1 подала в суд позов проти Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» (далі – АТ «ПУМБ») про стягнення моральної шкоди в розмірі 50 000,00грн та встановлення для відповідача юридичної відповідальності за невиконання судових рішень, що набрали законної сили, та відповідальності за розкриття банківської таємниці, передбаченої законом.
Існування таких вимог позивачка пов`язувала із тим, що 19 листопада 2013року між нею та АТ «Банк Ренесанс Капітал» був укладений договір кредитування, відкриття та ведення карткового рахунку № НОМЕР_1 , та пропозиція укласти договір. Правонаступником за цим договором в подальшому стало АТ «ПУМБ».
Вважала, що оскільки строк дії пластикової картки АТ «Банк Ренесанс Капітал» закінчився 05/17, ця картка не відновлювалася, пластикова картка АТ «ПУМБ» «Все можу» не набула чинності та не була прийнята (акцептована) банком «ПУМБ», а рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 19 жовтня 2016року ухвалено на її користь та визнано її згоду відкликаною, в подальшому іншим рішенням цього ж суду було визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис про стягнення з неї суми заборгованості за кредитним договором № 26257018497429 від 19 листопада 2023року в розмірі 8 520,31грн, то чисельні дзвінки та sms-повідомлення від колекторів на протязі останніх років є незаконними та такими, що спричинили їй моральну шкоду, яку вона оцінила в 50 000,00грн.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами наявності моральної шкоди, протиправності діяння її заподіювача, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та підтвердження факту заподіяння позивачці моральних страждань.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2024 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року залишено без змін.
Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права.
У січні 2025року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Заява обґрунтовувалась тим, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2024 року, у задоволенні її позовних вимог було відмовлено.
Після набрання рішення законної сили їй стало відомо про відсутність заборгованості.
Так, 27 вересня 2024року нею було надіслано банку АТ «ПУМБ»лист про дозвіл на розкриття банківської таємниці бухгалтерський облік банківських операцій договору карткового рахунку № НОМЕР_1 .
04 листопада 2024року отримана відповідь від 23 жовтня 2024року про те, що для отримання розрахунку та виписки необхідно звернутися до відділення АТ «ПУМБ» за адресою:АДРЕСА_1 .
02 листопада 2024року заявниця отримала виписку за період з 19 листопада 2013року по 01 жовтня 2016року та з 02 жовтня 2016року по 30 вересня 2020року, в якій зазначено погашення заборгованості по процентам та погашення кредиту за договором № 26257018497429 від 03 жовтня 2016року по 22 листопада 2017року на суму 6 654,74грн.
Всього за період з 19 листопада 2013року по 01 жовтня 2016року на «Внутрішньобанківські операції по рахунку» нараховано переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 від 16 грудня 2013року в сумі 5 066,42грн.
05 листопада 2024року згідно виписки АТ «ПУМБ»за період з 19 листопада 2013року по 01 жовтня 2014року не зараховано переказ коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 6 697,00грн, а зараховані на «Витрати по рахунку».
Всього за період з 19 листопада 2013року по 01 жовтня 2016року поповнено картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 15 066,42грн + 6 697,00грн = 21 763,42грн.
Отже, витрати коштів з карткового рахунку № НОМЕР_1 за період з 19 листопада 2013року по 06 липня 2015року становить 12 940,00грн, поповнення коштів за період з 16 грудня 2013року по 22 листопада 2017року становить 21 763,42грн + 6 654,47грн = 28 417,89грн, що свідчить про повне погашення заборгованості.
Згідно виписки вона дізналася, що згідно протоколу правління № 823 від 22 вересня 2020року з неї списується прострочена заборгованість, проте коли вони утворилась їй не відомо.
Наразі від банку продовжують надходити дзвінки стосовно існування заборгованості, що негативно впливає на стан її здоров`я.
Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
Суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених законом підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки заявником долучено докази, які підтверджують факти, що існували під час розгляду цієї справи і про них було відомо сторонам.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
10 липня 2025року  ОСОБА_1 подала безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025року.
В апеляційній скарзі заявниця не погодилася з висновками суду та висловила вимогу про скасування ухвали та задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами повністю.
Незаконність та необґрунтованість ухвали суду на думку заявниці полягає у тому, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, не надав їм належної правової оцінки та дійшов помилкових висновків при розгляді заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційних скарг, відзиву на апеляційні скарги не подали.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 липня 2025року витребувано з Соборного районного суду міста Дніпра цивільну справу, та 17 липня 2025року справа надійшла на адресу апеляційного суду.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22 липня 2025року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025року.
31 липня 2025року ухвалою Дніпровського апеляційного суду справу призначено до розгляду на 16?? год 09 вересня 2025року.
Про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони у справі повідомлені належним чином у відповідності до вимог статей 128-130 ЦПК України, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та довідками про доставку електронного документу.
Фактичні обставини встановлені в ході судового розгляду, які підтверджені належними та допустимими доказами
Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року у справі № 201/2750/24 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «ПУМБ»про стягнення моральної шкоди та встановлення відповідальності за не виконання судових рішень було відмовлено /а.с.57-58 т.1/.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2024 року рішення Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 24 квітня 2024 року залишено без змін /а.с.95-98 т.1/.
Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача щодо змісту судового рішення, яке оскаржено, дослідив доводи апеляційної скарги та з`ясував межі, в яких повинна здійснюватися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції надважливого значення надав тій обставині, що обставини на які посилається заявниця не є нововиявленими у розумінні положень статті 423 ЦПК України, оскільки фактично зводяться до переоцінки доказів у справі, які були дослідженні судом під час ухвалення рішення, а тому відсутні правові підстави для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.
Вислухав пояснення учасників справи котрі з`явились до суду, за відсутності інших учасників справи, які повідомлені про дату, час і місце судового засідання у спосіб встановлений законом суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення так як судом першої інстанції повно з`ясовані обставин, що мають значення для справи та судом першої інстанції при ухваленні судового рішення додержані норми матеріального і процесуального права.
Мотиви та норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції
Згідно із частиною першою статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.
З огляду на зазначене, необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.
Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.
Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення, суд першої інстанції правильно керувався тим, що наведені заявницею підстави та обставини не є нововиявленими у розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України та не можуть бути підставою для скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
Схожі висновки викладені й у постановах Верховного Суду від 10 травня 2024року у справі № 464/2277/23 (провадження № 61-1569св24), від 29 серпня 2024року у справі № 589/2165/23 (провадження № 61-9706св24), від 17 квітня 2024року у справі № 694/1425/22 (провадження № 61-12724св23).
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність та обґрунтованість судового рішення не впливають.
Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, апеляційний суд не встановив.
Апеляційний суд зазначає, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.
Не є нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці доказів, які вже оцінив суд у процесі розгляду справи. Крім того, судове рішення не можна переглядати у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі, якщо обставини, передбачені процесуальним законом, відсутні, а також якщо ці обставини були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 січня 2019року у справі № 127/10129/17 (провадження № 14-549зц18), пункти 27, 28).
Згідно із частиною сьомою статті 429 ЦПК України судове рішення, ухвалене за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, може бути переглянуте на загальних підставах.
Якщо суд не вбачає підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, він не втручається в зміст оскаржуваного рішення і постановляє ухвалу про відмову у задоволенні заяви про перегляд судового рішення, аналізуючи у мотивувальній частині лише і виключно обставини, які заявник вважав нововиявленими.
До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 04 липня 2023року (справа № 299/1923/16-ц, провадження № 14-56цс23).
У справі, що розглядається, надано відповідь на всі істотні питання, що виникли при кваліфікації спірних відносин. Наявність у скаржника іншої точки зору на встановлені судом обставини не спростовує законності та обґрунтованості прийнятого судом першої інстанції рішення та фактично зводиться до спонукання апеляційного суду до прийняття іншого рішення – на користь скаржника.
Апеляційний суд враховує, що одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata – принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008року у справі PONOMARYOV v. UKRAINE, заява № 3236/03, § 40).
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.
Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виконав вимоги закону про обґрунтованість та законність судового рішення, що дає підстави суду апеляційної інстанції відповідно до статті 375 ЦПК України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись статтями 259, 268, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, –
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Ухвалу Соборного районного суду міста Дніпра від 25 червня 2025року– залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 09 вересня 2025року.

Судді: