ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2136/25 Справа № 175/4298/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Білоусова О. М. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

09 жовтня 2025 року                                                        Кривий Ріг 
09.10.2025р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного  суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровської області від 09.07.2025р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
                                             в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною постановою суду першої інстанції  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в апеляційній скарзі:
- вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується повторним тестом, який він зробив у ВСП, та суд першої інстанції не надав вказаному доказу належної оцінки;
- зазначає, що є військовослужбовцем, на момент його зупинки виконував завдання за призначенням, та огляд на стан його сп`яніння мав проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП; 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату, час та місце судового розгляду ОСОБА_1 повідомлений належним чином, до судового засідання не прибув, що не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 06.01.2025 року о 20-09 год., в м. Краматорськ, вул. Чернишевського, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Forester» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту склав 0,82 ‰, чим порушив п.2.9а ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

       В обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 про вчинення ним адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції поклав:
- протокол серії АБА № 010191 від 06.01.2025р., в якому зафіксовано, що 06.01.2025р. о 20-09год., в м. Краматорськ, вул. Чернишевського, 40, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Forester» н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки проводився за допомогою приладу «Drager Alcotest 6820», результат тесту склав 0,82‰, чим порушив п.2.9а ПДР України;
- диск із відеозаписом, який долучено до протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 06.01.2025 о 20-09 год. під час фіксації подій на нагрудний видеореестратор (bodycam), підтверджено факт керування транспортним засобом  ОСОБА_1 (ІМG 2384) При цьому, спочатку ОСОБА_1 не заперечував факту керування ним авто та згодом заперечував, зазначавши, що він лише власник авто. На пропозицію пройти огляд за допомогою Алкотестера Драгер, ОСОБА_1 погодився. Працівником поліції було повідомлено про порушення п. 2.9.а ПДР України, роз`яснені права ОСОБА_1 , передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено про складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Суд першої інстанції дослідив висновок від 06.01.2025р. повторного огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, який було надано ІНФОРМАЦІЯ_2 на вимогу суду, відповідно до якого стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не підтверджено, та не прийняв його до уваги, оскільки вказаний огляд ОСОБА_1 пройшов після спливу двох годин від моменту виявлення у нього ознак сп`яніння, що є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.
       Також суд першої інстанції дослідив доводи ОСОБА_1 щодо процедури проведення огляду на стан сп`яніння, який на думку ОСОБА_1 , повинен був проводитись працівниками ВСП, та відкинув їх, як неналежні. 

       Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду про визнання його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а наведені в оскаржуваній постанові мотиви, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи, та наявними у ній доказами беззаперечно підтверджено факт керування  ОСОБА_1 транспортним засобом, продуття на вимогу працівника поліції газоаналізатора на місці зупинки транспортного засобу, за результатом якого встановлено стан алкогольного сп`яніння із показником 0,82‰,  ОСОБА_1  результат показника газоаналізатора не заперечував, проте заперечив факт керування транспортним засобом. Таким чином суд апеляційної інстанції встановив, що суд першої інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи встановив в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. 

Таким чином доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що оскаржувана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується повторним тестом, який він зробив у ВСП, та суд першої інстанції не надав вказаному доказу належної оцінки, є неспроможними.
Щодо проходження повторного огляду, яким не було встановлено стан його алкогольного сп`яніння, то суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції щодо його неприйняття правильними, та не лише у зв`язку із спливом двох годин від моменту виявлення ознак сп`яніння, а також і у зв`язку з тим, що він проведений без дотримання вимог ст. 266 КУпАП, за межами процедури огляду на стан сп`яніння, яка проводилась працівники поліції щодо водія ОСОБА_1 , а не військовослужбовця. 

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , що він є військовослужбовцем, на момент його зупинки виконував завдання за призначенням, та огляд на стан його сп`яніння мав проводитись відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП є також неспроможними з урахуванням наступного.
Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.
У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.
У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.
Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) – як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).
У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.
При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

Враховуючи викладене вище, доводи апеляційної скарги про скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження у справі за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП є безпідставними, та не підлягають задоволенню, постанова суду першої інстанції є законним, обґрунтованим, вмотивованим та справедливим судовим рішенням. 

Керуючись ст. 294 КУпАП,

                                                п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 постанову Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровської області від 09.07.2025р., якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік -  залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду міста Дніпропетровської області від 09.07.2025р., якою визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік -  залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя