П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  600/3006/24-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Сіжук О.В. 
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   

30 вересня 2025 року                                                                                 
                                                                                                                    м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Граб Л.С.  Сторчака В. Ю. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю"Моно Бус" до Чернівецької митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 
В С Т А Н О В И В :
у липні 2024 року товариство з обмеженою відповідальністю «Моно Бус» (ТОВ «Моно Бус») звернулось в суд з адміністративним позовом до Чернівецької митниці в якому просило:
-визнати протиправним та скасувати рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товарів від 24.05.2024 року № UA408040/2024/00005/1.
10 грудня 2024 року Чернівецький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.  
Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.  
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 12.03.2024 між покупцем ТОВ «МОНО БУС» та продавцем ТОВ «MONOBUS укладено зовнішньоекономічний контракт №1 від 12.03.2024, за умовами якого продавець продає, а покупець купує транспортні засоби (автомобілі, товар) в асортименті, найменування та кількість яких обумовлюється в інвойсах (рахунках-фактурах), які є невід`ємною частиною контракту.
Пунктом 2.2 вказаного контракту встановлено, що продавець виставляє покупцеві рахунок-фактуру (інвойс) на транспортний засіб у євро за раніше обумовленою ціною між продавцем та покупцем. Рахунок-фактура (інвойс) є невід`ємною частиною контракту та підставою для оплати.
На виконання умов контракту сторонами погоджено інвойс під назвою Faktura 1/01/04/2024,  яким узгоджено сторонами вартість товару - автобуса марки Bova, модель FHD 127.365, номер кузова НОМЕР_1 , 2008 року випуску, об`єм двигуна 9186 см3, потужність 266кВт, вартістю 2680 євро.
Згідно банківського платіжного доручення від 16.04.2024 №0410001 позивачем перераховано на банківський рахунок продавця «MONOBUS» кошти в сумі 2680,00 євро згідно інвойсу 1/01/04/2024.
Із змісту листа позивача від 22.05.2024 №1 встановлено, що витрати на транспортування автобуса марки Bova FHD 127.365, номер кузова НОМЕР_1 від місця передачі його продавцем Spolka z ograniczona odpowiеdzialnoscia «MONOBUS» на умовах згідно зовнішньоекономічного контракту №1 від 12.03.2024 «EXW Варшава (Польща) Інкотермс 2020» - до державного кордону України (ПП Рава-Руська-Хребетне) становлять разом 8121,21 грн.
Так, з метою проведення митного оформлення товарів в режимі імпорт позивачем до Чернівецької митниці для митного оформлення подано електронну митну декларацію №24UA408040004417U7 від 23.05.2024, згідно з якою вартість ввезеного позивачем на митну територію України автобуса складає 2868,38 євро за курсом валюти 43,1106.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації  митної вартості товару  та обраного методу її визначення, разом  з  декларацією  декларант надав  митному органу наступні  документи:  рахунок-фактура (інвойс) 1/01/047/2024 від 04.04.2024; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 PL/MF/AT0094865 від 22.05.2024;  митну декларацію, за якою було відмовлено у випуску товарів 24UА408040004390U2.00 від 22.05.2024;  картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UА408040/2024/000135 від 23.05.2024; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу PC/AAK6215545 від 13.05.2024;  банківський платіжний документ, що стосується товару (MUR)2 від 16.04.2024; документ, що підтверджує вартість перевезення товару 1 від 22.05.2024;  висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями №26/7341/2611 від 18.05.2024:  зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів 1 від 12.03.2024; інші некласифіковані документи AO-D-V-ІІ.5410.15070.2024.AG від 13.05.2024;  інші некласифіковані документи довіреність №б/н від 13.03.2024;  інші некласифіковані документи фото від 22.05.2024; копія митної декларації країни відправлення 24PL301010E0593431 від 15.05.2024;  сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу UA.014.34344-24 від 17.05.2024; митна декларація, за якою було відмовлено у випуску товарів №24UA408040004417U7 від 23.05.2024.
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею 23.05.2024 надіслано декларанту електронне повідомлення №290075, в якому запропоновано позивачу надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості: за наявності  інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати); каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару (для підтвердження числових значень щодо вартості товару); висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товару та ціни); виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам розрахунок ціни (калькуляцію). Також відповідно до ч. 6 ст.  53 МК України  декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
На електронне повідомлення митниці ТзОВ «МОНО БУС» надало власні пояснення  від 23.05.2024 №2, а також копію документу під назвою Faktura від 07.11.2023 №163/2023.
24.05.2024 Чернівецька митниця прийняла рішення про коригуванням митної вартості товару №UA408040/2024/000005/1, відповідно до якого митну вартість визначено за резервним методом на рівні 41000 євро.
Так, у графі 33 рішення від 24.05.2024 №UA408040/2024/000005/1, відповідно до ч. 3  ст. 53 МК України  документи, подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару  та містять розбіжності, а саме: згідно з положеннями ч. 18  ст. 58 МК України  при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцями ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями  статті 62 цього Кодексу; 3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями  статті 63 цього Кодексу.
Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №1 від 12.03.2024, року укладений між покупцем ТОВ «МОНО БУС» (код ЄДПРПОУ 45158031) в особі директора ОСОБА_1 та продавцем ТОВ «MONOBUS» (REGON/NIP: 523362735/7011109572) в особі директора Беженар Лілії. Відповідно до відомостей у відкритому доступі, у Всесвітній мережі інтернет за посиланням https:youcontrol.com.ua/company_details/37158566/ наявна інформація, що продавець та покупець пов`язані між собою, а саме: кінцевими бенефіціарними власниками організації ПП «ЄВРОПА.ТУР» (код ЄДПРПОУ: 37158566) являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а засновниками/учасниками юридичної особи являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Дана інформація дає підстави вважати, що існуючий зв`язок між продавцем і покупцем може впливати на заявлену декларантом митну вартість, оскільки за результатами аналізу цінової інформації встановлено, що подібні товари інших імпортерів, не пов`язаних з продавцями цих товарів, оформлені за вищим рівнем митної вартості. Відомості про те, що взаємозалежність продавця та покупця на ціну товару не вплинула, відсутні. Документальне підтвердження щодо впливу взаємозв`язку на ціну товару або заперечення цього факту відсутнє. Верховним Судом у постанові від 14.04.2021 у справі №820/4849/16 наголошено, що обов`язок доведення митної вартості товару лежить саме на платнику податків. Роз`яснень та документів з приводу порушеного питання митному органу не надано.
За таких обставин, митну вартість визначено за резервним методом. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару за МД №UA205140/2024/8956 від 06.02.2024 «Автобус пасажирський, бувший у використанні, марка VDL BOVA, модель FUTURA FHD 127.365,  номер кузова НОМЕР_2 , рік виготовлення - 2008,  тип кузова - пасажирський автобус, тип двигуна - дизельний,  номер двигуна – НОМЕР_3 , потужність двигуна - 266кВт, об`єм двигуна  9186 см3, колісна формула  4х2,  категорія транспортного засобу  МЗ, пасажиромісткість  54 чол. (включно з водієм), максимально припустима повна маса - 18900кг, торговельна марка VDL; виробник VDL BOVA BV, NL», рівень митної вартості 41000 EUR/шт.
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
За результатами встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок щодо обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, ст. 248 Митного кодексу України (МК України) встановлено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, засвідчених електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.
Митна декларація та інші документи, подання яких органам доходів і зборів передбачено цим Кодексом, оформлені на паперовому носії та у вигляді електронних документів, мають однакову юридичну силу.
Згідно із ст. 334 МК України органи доходів і зборів вимагають від осіб, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України чи провадять діяльність, контроль за якою цим Кодексом покладено на органи доходів і зборів, тільки ті документи та відомості, які необхідні для здійснення митного контролю та встановлені цим Кодексом.
Особи, зазначені у частині першій цієї статті, зобов`язані надавати органам доходів і зборів документи та відомості, необхідні для здійснення митного контролю, в усній, письмовій та/або електронній формі.
Частиною 1 ст. 335 МК України визначено, що під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України декларант, уповноважена ним особа або перевізник залежно від виду транспорту, яким здійснюється перевезення товарів, надають органу доходів і зборів в паперовій або електронній формі такі документи та відомості при перевезенні повітряним транспортом:  стандартний документ перевізника, передбачений укладеними відповідно до закону міжнародними договорами в галузі цивільної авіації (генеральна декларація); документи, що містять відомості про товари, які перевозяться на борту (вантажні відомості, авіаційні вантажні накладні);  документ, що містить відомості про припаси (бортові припаси) та про кількість припасів (бортових припасів), завантажених на борт судна та вивантажених з нього; транспортні (перевізні) документи;  комерційні документи (за наявності їх у перевізника) на товари, що перевозяться; визначений актами Всесвітнього поштового союзу документ, що супроводжує міжнародні поштові відправлення (за їх наявності)  відомості про знаки національної належності та реєстраційні знаки судна, номер рейсу, маршрут польоту, пункт вильоту та пункт прибуття судна; відомості про найменування підприємства (організації, установи), що експлуатує судно, та кількість членів екіпажу; список пасажирів із зазначенням їх кількості на судні, прізвищ та ініціалів, пунктів посадки та висадки; відомості щодо багажу пасажирів (пасажирська відомість); найменування товарів, номери вантажних накладних, кількість місць за кожною накладною, пунктів завантаження та пунктів вивантаження товарів; відомості про наявність (відсутність) на борту судна товарів, ввезення яких на митну територію України заборонено або обмежено, включаючи валютні цінності, наявні у членів екіпажу, лікарські засоби, до складу яких входять наркотичні, сильнодіючі засоби, психотропні та отруйні речовини; відомості про наявність (відсутність) на борту судна небезпечних товарів, зброї, боєприпасів.
Згідно з ч. 3 ст. 335 МК України разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, який визначає вартість товару та, у випадках, встановлених цим Кодексом, декларація митної вартості. У встановленому цим Кодексом порядку в митній декларації декларантом або уповноваженою ним особою зазначаються відомості про: документи, що підтверджують повноваження особи, яка подає митну декларацію; зовнішньоекономічний договір (контракт) або інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами; транспортні (перевізні) документи; комерційні документи, наявні у особи, яка подає декларацію; у разі необхідності - документи, що підтверджують дотримання заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; документи, що підтверджують дотримання обмежень, які виникають у зв`язку із застосуванням захисних, антидемпінгових та компенсаційних заходів (за наявності таких обмежень); у випадках, передбачених цим Кодексом, - документи, що підтверджують країну походження товару; у разі необхідності - документи, що підтверджують сплату та/або забезпечення сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують право на пільги із сплати митних платежів, на застосування повного чи часткового звільнення від сплати митних платежів відповідно до обраного митного режиму; у разі необхідності - документи, що підтверджують зміну термінів сплати митних платежів; у разі необхідності - документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів та обраний метод її визначення відповідно до  статті 53  цього Кодексу.
Так, ст. 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до переліку даних документів, наведеного в частині другій даної статті, такими документами є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:  
1) наявність розбіжностей між окремими документами;
2) наявність ознак підробки певних документів;
3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами 4, 5 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено перелік складових митної вартості. Але зазначено, що ці складові (додаткові витрати) повинні додаватись до ціни товару для визначення митної вартості лише в тому випадку, коли вони не були включені до ціни товару.
Згідно ст. 58 Митного кодексу України та з урахуванням вищевказаного визначення митної вартості, основним методом визначення митної вартості товару є метод її визначення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).
При цьому, згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1  ст. 55 МК України  рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою  статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою  статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів  за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів  за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до  розділу X цього Кодексу  в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті.
Так, основною підставою для коригування митної вартості слугувало те, що продавець та покупець згідно зовнішньоекономічного контракту №1 від 12.03.2024 є пов`язані між собою особи та цей зв`язок може впливати на заявлену декларантом митну вартість.
З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, під час прийняття спірного рішення Чернівецька митниця вказала на обставину, що зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів №1 від 12.03.2024 року укладений між покупцем ТОВ «Моно Бус» (код ЄДПРПОУ 45158031) в особі директора ОСОБА_1 та продавцем ТОВ «MONOBUS» (REGON/NIP: 523362735/7011109572) в особі директора Беженар Лілії. Відповідно до відомостей у відкритому доступі, у Всесвітній мережі інтернет за посиланням https:youcontrol.com.ua/company_details/37158566/ наявна інформація, що продавець та покупець пов`язані між собою, а саме: кінцевими бенефіціарними власниками організації ПП «ЄВРОПА.ТУР» (код ЄДПРПОУ: 37158566) являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , а засновниками/учасниками юридичної особи являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Дана інформація дає підстави вважати, що існуючий зв`язок між продавцем і покупцем може впливати на заявлену декларантом митну вартість, оскільки за результатами аналізу цінової інформації встановлено, що подібні товари інших імпортерів, не пов`язаних з продавцями цих товарів, оформлені за вищим рівнем митної вартості. Відомості про те, що взаємозалежність продавця та покупця на ціну товару не вплинула, відсутні.
Відповідно до ч. 18 ст. 58 МК України при продажу товарів між пов`язаними особами вартість операції береться за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів за першим методом, якщо декларант покаже, що така вартість є близькою до вартості однієї з нижчезазначених операцій, яка здійснювалася одночасно або майже одночасно з операцією з оцінюваними товарами: 
1) вартості операції при продажу непов`язаним покупцям ідентичних або подібних (аналогічних) товарів для експорту в Україну; 
2) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 62 цього Кодексу; 
3) митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, визначеної згідно з положеннями ст. 63 цього Кодексу. 
Разом з тим, згідно ч. 16 ст. 58 МК України для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою у випадках, зазначених у статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.
Так, ч. 4 ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року передбачає, що для цілей цієї Угоди особи вважаються пов`язаними між собою, тільки якщо: вони є службовцями або директорами підприємств один в одного; вони юридично визнані партнерами по бізнесу; вони є роботодавцем і працівником; будь-яка особа безпосередньо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них; один з них безпосередньо або опосередковано контролює іншого; обидва безпосередньо або опосередковано контролюються третьою особою; разом вони безпосередньо або опосередковано контролюють третю особу; вони є членами однієї і тієї самої сім`ї.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ТОВ "Моно Бус" надало письмові пояснення від 23.05.2024 №2, в яких зазначило, що взаємозалежності між продавцем задекларованого автобусу та його покупцем не існує в зв`язку із тим, що сторони зовнішньоекономічного контакту №1 від 12.03.2024 є різними юридичними особами, бенефіціарні власники яких є також різні фізичні особи та жодним чином не поєднанні між собою при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності згідно вказаного контракту.
Таким чином, висновок відповідача не відповідає критеріям визначними ч. 16 ст. 58 МК України, оскільки сторонами за зовнішньоекономічним контактом №1 від 12.03.2024 є юридичні особи, а не фізичні особи.
Стосовно посилання відповідача на те, що громадянин ОСОБА_1 з громадянкою ОСОБА_3 перебувають у шлюбі, є по суті лише припущенням, оскільки на їх підтвердження митним органом не було надано жодних доказів.
Також, інформація щодо підтвердження чи спростування факту перебування у шлюбі громадянина ОСОБА_1 з громадянкою ОСОБА_3 (взаємозалежність продавця та покупця), була відсутня у відповідача та не враховувалась ним при прийнятті спірного рішення.
Зокрема в графі 33 оскаржуваного рішення нічого не зазначено про перебування у шлюбі громадянина ОСОБА_1 з громадянкою ОСОБА_3 .
З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.
За таких обставин, подані декларантом документи не викликають сумнівів у правильності визначення митної вартості товару. Водночас розбіжності, на які зіслався відповідач, спростовувалися наданими позивачем разом із декларацією документами.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду –без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Граб Л.С.    Сторчак В. Ю.