КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/7681/2025
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                  Справа № 752/13854/23

11 вересня 2025 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Рейнарт І.М.
при секретарі             - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Келембет Ірини Ігорівни на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року, постановлену під головуванням судді Чекулаєва С.О., у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності,-
 
в с т а н о в и в:
 
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який уточнив у процесі розгляду, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності, в якому просив суд:
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.12.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П., реєстровано в реєстрі за № 2016;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П. 06.12.2019 р. за номером 34503054;
визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотеко держателя, укладений між   ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30.12.2021 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І., реєстровано в реєстрі за № 5784;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І. 30.12.2021 р. за номером 62694626;
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 14.02.2023 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара О.О., реєстровано в реєстрі за № 579;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара О.О. 14.02.2023 за номером 66399655.
Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання, з повідомленням сторін у справі (а.с. 49 том 1).
Протокольною ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року долучено до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 26-27 том 2).
13 грудня 2024 року представник відповідача  ОСОБА_3  адвокат Кучерявий Валентин Олександрович подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд задовольнити долучене до відзиву клопотання про призначення у справі судової експертизи (а.с. 79-98 том 3).
В підготовчому судовому засіданні 28 січня 2025 року представник відповідача  ОСОБА_3 адвокат Кучерявий Валентин Олександрович підтримав клопотання про призначення у справі судової експертизи та просив суд з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи №752/13854/23 призначити комплексну експертизу у справі, на вирішення якої поставити наступні питання:
 Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у договорі позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 , чи іншою особою? 
Чи в один момент були виконані рукописні записи на кожному з аркушів договору позики від 01.08.2016 у графі ПІБ та Підпис Позичальника?
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 , чи іншою особою?
 Чи виготовлений рукописний текст у той час, яким датований договір позики від 01.08.2016?В один чи різні періоди часу виконано рукописні тексти у договорі позики від 01.08.2016 та додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016?
Чи в один період часу були виконані рукописні текст та підпис у договорі позики від 01.08.2016 та додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016?(а.с. 88-90 том 3).
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року клопотання представника відповідача - задоволено.
Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності комплексну технічну та почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київської науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Київ, вул.Смоленська, 6).
На вирішення експертів поставлені наступні питання:
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у договорі позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 чи іншою особою?
Чи в один момент були виконані рукописні записи на кожному з аркушів договору позики від 01.08.2016 у графі ПІБ та Підпис Позичальника?
 Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 чи іншою особою?
Чи виготовлений рукописний текст у той час, яким датований договір позики від 01.08.2016?
В один чи різні періоди часу виконано рукописні тексти у договорі позики від 01.08.2016 та додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016?
Чи в один період часу були виконані рукописні текст та підпис у договорі позики від 01.08.2016 та додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016?
Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та відмову експерта без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків згідно ст. ст.384, 385 КК України.
Оплату за проведення експертизи покладено на відповідача - ОСОБА_3 (  АДРЕСА_2 ).
В розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи.
На час проведення експертизи провадження у справі зупинено.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Келембет Ірина Ігорівна подала апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Голосїївського районного суду м. Києва від 28.01.2025 про призначення судової експертизи у цивільній справі та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано, що призначення судом експертизи підпису в договорі позики від 01.08.2016 року за клопотанням матері відповідача  ОСОБА_2  (відповідачки ОСОБА_3 ) в даній справі не може вважатись спростуванням фактів, встановлених рішенням суду, що набрало законної сили, у справі №752/23057/19за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, адже матір відповідача ОСОБА_2  не може спростувати належність підпису іншої особи без вчинення дій безпосередньо цією особою. Більш того, вона не може стверджувати, що її син не підписував договір позики, оскільки такий факт відомий виключно підписанту. 
Таким чином, на думку сторони позивача, фактично подане клопотання про призначення експертизи є спробою відповідача ОСОБА_2  від імені своєї матері знову затягнути розгляд справи та переглянути преюдиційний відносно нього та позивача факт укладення договору позики.
До того ж, під час розгляду справи №752/23057/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики почеркознавча експертиза щодо підпису в договорі позики від 01.08.2016 року вже проводилась.
Факт належності підпису відповідача ОСОБА_2  в договорі позики від 01.08.2016 року вже оцінювався судом, беручи до уваги висновок експерта.
Даний висновок не визнаний завідомо неправильним, а тому підстави для повторного дослідження зазначеного факту відсутні.
Таким чином, на переконання сторони позивача, повторне проведення експертизи з тими самими питаннями є зловживанням відповідачами   ОСОБА_2 та ОСОБА_3 своїми правами, направлене на затягування розгляду даної справи.
Також порушенням норм процесуального права, допущеним судом першої інстанції, є те, що суд призначив судово-почеркознавчу експертизу без наявності взагалі будь-яких зразків підпису та почерку, які необхідно в таких випадках передавати експерту для порівняння.
На переконання сторони позивача, виходячи з обставин, що певним чином характеризували поведінку відповідача, його дії варто було розцінювати як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду справи. Відповідачі ОСОБА_2  та ОСОБА_3 намагаються різним чином повторно перевірити належність підпису на договорі позики від 01.08.2016  року  ОСОБА_2 та відтермінувати повернення майна, продовжуючи ігнорувати рішення суду про стягнення боргу у справі № 752/23057/19 та ухиляючись від навіть часткового його виконання.
У відзиві на апеляційну скаргу предствник відповідача  ОСОБА_3 адвокат Кучерявий Валентин Олександрович просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року - без змін.
Зазначає що, задовольняючи клопотання ОСОБА_3 про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, суд першої інстанції виходив зі того, що в обґрунтування своїх заперечень ОСОБА_3 посилається на ту обставину, що вона не приймала участі під час розгляду справи №752/23057/19, а також їй відомі обставини, які виключають можливість підписання ОСОБА_2 договору позики в м. Києві 01.08.2016 року.
ОСОБА_2 неодноразово заявляв, що ніколи не підписував договір позики від 01.08.2016року  та додаткові угоди до нього, грошові кошти від ОСОБА_1 не отримував, а тому і зобов`язань щодо їх повернення не могло виникнути.
Позиція ОСОБА_2 не змінювалась впродовж всього розгляду справи, є послідовною, а доказів, на підставі яких можна дійти висновків про недобросовісність дій або зловживання ОСОБА_3 своїми правами, матеріали справи не містять.
Сторона відповідача вважає, що суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо необхідності призначення у справі №752/13854/23 судової почеркознавчої та технічної експертизи з метою з`ясування обставин, на які відповідач посилається в обґрунтування своїх заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву, повністю з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення відповідного процесуального питання з дотриманням норм процесуального права.
А доводи представника позивача, наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції щодо необхідності проведення судової експертизи у справі №752/13854/23.
У відзиві на апеляційну скаргу предствник відповідача  ОСОБА_2 адвокат Коновал Денис Володимирович просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції про призначення експертизи - без змін, посилаючись на те, що ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року є законною та обгрунтованою, а апеляційна скарга безпідставною.
Зазначає що, враховуючи що ОСОБА_3 не була стороною у справі                           № 752/23057/19, їй достеменно відомо про перебування ОСОБА_2 (який заперечував та заперечує факт укладення договору позики від 01.08.2016 року з ОСОБА_1 ) за межами міста Києва 01.08.2016 року, при тому що договір позики від 01.08.2016 року був нібито укладений у місті Києві, а також, враховуючи що в матеріалах справи № 752/13854/23 відсутні висновки експерта з питань вказаних у клопотанні про призначення судової експертизи, для з`ясування обставин що мають значення для справи потрібні спеціальні знання, які дозволили б отримати відповідь на запитання коли саме і ким було підписано договір позики від 01.08.2016 року.
Тобто, на переконання сторони відповідача, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року постановлена судом за наявності сукупності умов,визначених ч. 1 ст. 103 ЦПК України, а отже вказана ухвала є законною та обгрунтованою.
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Келембет Ірина Ігорівна підтримала доводи апеляційної скарги та просила їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 та його представникадвокат Коновал Денис Володимирович та представник відповідача  ОСОБА_3 адвокат Кучерявий Валентин Олександрович просили апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року - без змін.
Відповідачі ОСОБА_9 та   ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог статті 128, 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзивів на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що судовим рішенням (постановою) Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року у цивільній справі № 752/23057/19 задоволено частково позов  ОСОБА_1 , пред?явлений до суду у листопаді 2019 року, до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.
Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 серпня 2016 року в розмірі 1 591 847,62 грн з яких: заборгованість за основним боргом у розмірі 744 600,00 грн, 15 % річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 37 230,00 грн, пеня у розмірі                  744 600,00 грн, 3 % річних за простроченою заборгованістю у розмірі 65 417,62 грн. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат (а.с. 15-17 том 1).
Постановою Верховного Суду від 20 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Київського апеляційного суду від 13 грудня 2021 року залишено без змін (а.с. 18-23 том 1).
В рамках цієї справи № 752/23057/19 судом було задоволено клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про призначення судово-почеркознавчої експертизи. Призначено на підставі ухвали Голосіївський районний суд м. Києвавід 23 червня 2021 року судову почеркознавчу експертизу.
Згідно з висновком експертів за результатами проведення судової почеркознавчої експертизи від 05 серпня 2021 року № 3346/3347/21-32 рукописні записи                    « ОСОБА_2 », що містяться у нижньому правому куті першого аркуша та у розділі «Реквизиты сторон» в графі «Заемщик ОСОБА_2 » на другому аркуші договорупозики від 01 серпня 2016 року, укладеного між ОСОБА_12 та
ОСОБА_2 , виконані самим ОСОБА_2 .
Встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_2 , що міститься  у нижньому правому куті  першого аркуша та у розділі « Реквизиты  сторон» в графі  «Заемщик: ОСОБА_2 »  на другому аркуші договору позикик від 01.08.2016, укладеному між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , самим ОСОБА_2 або іншою особою, не виявилось можливим з причин, що вказані у п.3 дослідницької частини висновку.
Рукописний запис « ОСОБА_2 », що міститься у розділі «Реквизиты сторон» в графі «Заемщик ОСОБА_2 » у додатковій угоді від 01 серпня 2016 року до договору позики від 01 серпня 2016 року, укладеній між ОСОБА_12 та ОСОБА_2 , виконаний самим ОСОБА_2 .
Встановити, чи виконані підписи від імені ОСОБА_2 , що міститься  у розділі  «Реквизиты сторон»в графі  «Заемщик: ОСОБА_2 » у додатковій угоді від 01.08.2016 року до договору позикик від 01.08.2016 року, укладеній між  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , самим   ОСОБА_2 або іншою особою, не  виявилося можливим з  причин, що вказані у п.3 дослідницької частини висновку експертів. ( а.с. 73- 89 том 1).
Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній № 752/23057/19, що набрало законної сили,вказують на те, що відповідач    ОСОБА_2 порушив умови договору позики від 01 серпня 2016 року та додаткової угоду до цього договору та у строк, обумовлений договором, гроші не повернув.Під час розгляду справи обґрунтованість експертного висновку відповідачем не спростовано, що в силу вимог статей 12, 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.
У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності.
Позовні вимоги обгрунтовував тим, що у справі № 752/23057/19 виданий виконавчий документ та відкрито виконавче провадження з примусового виконання судового рішення у справі №752/23057/19, однак позивач не може отримати фактичне задоволення своїх вимог, оскільки у відповідача відсутнє майно, на яке можна б було звернути стягнення, і як з?сувалось, воно відсутнє через те, що під час розгляду справи № 752/23057/19 відповідач   ОСОБА_2 позбувсямайна на користь своє матері, а саме, переоформив 3-кімнатну квартиру, площею 71,6 кв.м., яказнаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі  безвідплатного договору (договору дарування) від 06грудня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П., зареєстровано в реєстрі за №2016, на свою матір, будучи при цьому обізнаним про настання строку виконання зобов`язання за договором позики від 01 серпня 2016 року щодо повернення боргу позивачу, який не був виконаний.
Позивач зазначав, що така поведінка боржника є недобросовісною та свідчить про зловживання правом, оскільки направлена на приховання цього майна від виконання в майбутньому за його рахунок судового рішення про стягнення грошових коштів, що в свою чергу шкодить його інтересам, як кредитора, та про наявність підстав для визнання вказаного договору дарування від 06 грудня 2019 року недійсним.
Крім того, після переоформлення права власності щодо квартири на   ОСОБА_3 у на підставі вказаного незаконного договору дарування від 06 грудня 2019 року, остання уклала з   ОСОБА_4 ем договір про задоволеннявимог іпотекодержателя від 30грудня 2021 року, згідно з яким передбачалось передання права власності на квартиру від  ОСОБА_3  до ОСОБА_4 .
Посилаючись на те, що оспорюваний договір дарування квартири має очевидні ознаки фіктивності (фраудаторність) і підлягає визнанню недійсним, у зв`язку з чим наступні договори також є недійсними, позивач  ОСОБА_1 просив суд:
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 06 грудня 2019 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П., реєстровано в реєстрі за № 2016;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П. 06 грудня 2019 року за номером 34503054.
визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 30 грудня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І.,  реєстровано в реєстрі за № 5784;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І., 30 грудня 2021 року за номером 62694626.
Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 17 липня 2023 року відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання з повідомленням сторін у справі (а.с. 49 том 1).
У вересні 2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Келембет Ірина Ігорівна подала суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій, посилаючись на те, що із відзиву на позовну заяву відповідача  ОСОБА_4  сторона позивача дізналась, що 14 лютого 2023 року спірне майно - квартира АДРЕСА_1 була відчужена ним ОСОБА_5 , на підтвердження чого надав копію відповідного договору купівлі-продажу квартири від 14 лютого 2023 року, просила суд:
визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 06.12.2019 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П., реєстровано в реєстрі за № 2016;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копійкою Д.П. 06.12.2019 р. за номером 34503054;
визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотеко держателя, укладений між   ОСОБА_3 та ОСОБА_4 30.12.2021 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І., реєстровано в реєстрі за № 5784;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шаповаленком А.І. 30.12.2021 р. за номером 62694626;
визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 14.02.2023 р., посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара О.О., реєстровано в реєстрі за № 579;
скасувати державну реєстрацію права власності (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1025986480000) за ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ), проведену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кара О.О. 14.02.2023 за номером 66399655.
Залучити співвідповідачем ОСОБА_5 як сторону за оспорюваним договором купівлі-продажу квартири від 14 лютого 2023 року (а.с.1-2 том 2).
Протокольною ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 27 вересня 2023 року долучено до матеріалів справи заяву про збільшення позовних вимог (а.с. 26-27 том 2).
Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 22 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (а.с. 124 том 2).
Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 24 жовтня 2024 року справу прийнято суддею ОСОБА_14 до свого провадження, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, з призначенням підготовчого судового засідання (а.с. 61 том 3).
13 грудня 2024 року представник відповідача  ОСОБА_3  адвокат Кучерявий Валентин Олександрович подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд задовольнити долучене до відзиву клопотання про призначення у справі судової експертизи (а.с. 79-98 том 3).
В підготовчому судовому засіданні 28 січня 2025 року представник відповідача  ОСОБА_3 адвокат Кучерявий Валентин Олександрович підтримав клопотання про призначення у справі судової комплексної експертизи, яке обгрунтовано тим, що у позовній заяві позивач ставить питання про недійсність договору дарування від 06.12.2019 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , у залежність від наявності заборгованості, яка виникла на підставі договору позики від 01.08.2016 року у зв`язку з чим існують об`єктивні підстави для дослідження факту виникнення такої заборгованості, укладення договору позики та виконання сторонами його умов, зокрема, його підписання та передачі грошових коштів.
Зазначав, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , була придбана за грошові кошти ОСОБА_3 , а юридично була оформлена на ОСОБА_2 , який на момент придбання був неповнолітнім, не працював, будь-яких доходів не мав. Тому, коли у ОСОБА_3 виникла необхідність в забезпеченні її грошових зобов`язань, пов`язаних з отриманням грошових коштів необхідних для її лікування, ОСОБА_2 подарував зазначену квартиру матері, яка фактично придбала її в свій час та оформила на сина.
Оскільки однією із підстав, на яку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 посилаються в обґрунтування своїх заперечень проти позовних вимог ОСОБА_1 , є факт неукладеності (непідписання) договору позики від 01.08.2016 року, то існує об`єктивна необхідність у призначенні у даній справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої необхідно поставити питання щодо того, чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у договорі позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 , чи іншою особою?
До того ж, існують обґрунтовані підстави вважати, що договір позики від 01.08.2016 року, на який позивач посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, був складений не 01.08.2016року, а в інший час.
З метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи №752/13854/23 просив призначити комплексну експертизу у справі, на вирішення якої поставити наступні питання: 
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у договорі позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 , чи іншою особою? 
Чи в один момент були виконані рукописні записи на кожному з аркушів договору позики від 01.08.2016 у графі ПІБ та Підпис Позичальника?
Чи виконано підпис від імені ОСОБА_2 у додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016 ОСОБА_2 , чи іншою особою?
 Чи виготовлений рукописний текст у той час, яким датований договір позики від 01.08.2016?
В один чи різні періоди часу виконано рукописні тексти у договорі позики від 01.08.2016 та додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016?
 Чи в один період часу були виконані рукописні текст та підпис у договорі позики від 01.08.2016 та додатковій угоді №1 від 01.08.2016 до договору позики від 01.08.2016?(а.с. 88-90 том 3).
 Представник позивачаОСОБА_1 адвокат Келембет Ірина Ігорівна заперечувала проти задоволення клопотання сторони відповідача про призначення у справі судової комплексної експертизи, посилаючись на те, що експертиза не стосується предмету доказування у цій справі. Борг  ОСОБА_2 перед   ОСОБА_1 ем підтверджується рішенням суду, що набрало законної сили, а мати відповідача (боржника) ОСОБА_2 -  ОСОБА_3 я ОСОБА_7 а намагаєтьсґя в цій справі переглянути обставини справи, які встановлені в іншій справі про стягнення заборгованості за договором позики (а.с. 153-154 том 3).
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року клопотання представника відповідача - задоволено. Призначено у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності комплексну технічну та почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Київської науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Київ, вул.Смоленська, 6).
Задовольняючи клопотання представника відповідача та, призначаючи у справі комплексну технічну та почеркознавчу експертизу, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що клопотання про призначення комплексної технічної та почеркознавчої експертизи у справі є обґрунтованим, обставини, що будуть встановлені при проведенні експертизи, мають доказове значення у даній справі і можуть вплинути на рішення у даній справі, а тому, з метою забезпечення повного, всебічного і об`єктивного розгляду справи клопотання підлягає задоволенню.
З таким висновком  суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погодитися не може, виходячи з наступного.
Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які   вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом - частина 3 статті 12 ЦПК України.
Суд сприяє учасникам справи в реалізації ними прав - пункт 4 частина 5 статті 12 ЦПК України.
Нормою статті 103 ЦПК України визначено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу- частина 2 статті 103 ЦПК України.
Статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
При цьому судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.
Колегією суддів встановлено, що відповідно до предмета та підстав пред`явленого позову ОСОБА_1 доказуванню підлягають обставини, пов`язані з визнанням оспорюваних правочинів недійсними, як таких, що направлені на уникнення звернення стягнення на майно боржника (відповідача ОСОБА_2 ), наявності/відсутності тих обставин, які дозволяють кваліфікувати правочини, як вчинені на шкоду кредитора. 
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9,  що при розгляді справ про визнання  правочинів  недійсними  суди, залежно від предмета і підстав позову, повинні застосовувати норми матеріального права, якими регулюються відповідні відносини, та на підставі цих норм вирішувати справи. 
 Статтею 16 ЦК України передбачено, що визнання правочину недійсним є одним з визначених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Укладення договору, який за своїм змістом суперечить вимогам закону, оскільки не спрямований на реальне настання обумовлених ним правових наслідків, є порушенням частин першої та п`ятої статті 203 ЦК України, що за правилами статті 215 цього Кодексу є підставою для визнання його недійсним відповідно до статті 234 ЦК України.
Не виключається визнання недійсним договору, спрямованого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України).
Заінтересована особа має право звернутися до суду із позовом про визнання договору недійсним, як такого, що направлений на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України), та послатися на спеціальну норму, що передбачає підстави визнання правочину недійсним, якою може бути як підстава, передбачена статтею 234 ЦК України, так і інша, наприклад, підстава, передбачена статтею 228 ЦК України.
  Отже, у справі, яка переглядається,  суд має з`ясувати (перевірити) чи існують підстави для кваліфікації оспорюваних правочинів, як вчинених всупереч принципу добросовісності та недопустимості зловживання правом (статті 3, 13 ЦК України), зокрема, чи використовували учасники цивільного обороту приватний інструментарій всупереч його призначенню, принципу доброї совісті та для зменшення обсягу майна боржника ОСОБА_2 для уникнення чи унеможливлення виконання судового рішення у справі № 752/23057/19, що набрало законної сили, про стягнення боргу на користь ОСОБА_1 .
 Відповідні питання стосуються обставин щодо відповідності чи невідповідності правочинів вимогам законодавства та відносяться законом до компетенції суду.
При цьому, установлення обставин справжності підпису ОСОБА_2 у договорі позики від 01 серпня 2016 року та додатковій угоді до цього договору, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також установлення способу виготовлення документу, факту і способу зміни його змісту, що є основним завданням технічної та почеркознавчої експертизи документа, до предмета доказування у  справі за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власності не входять.
За змістом статті 103 ЦПК України підставою для призначення судової експертизи є необхідність з`ясування обставин, що мають значення для справи, без яких встановити відповідні обставини неможливо.
Отже, неприпустимим є призначення судами експертизи у випадках, коли з`ясування певних обставин не потребує спеціальних знань.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги сторони позивача про те, що відповідач у справі  ОСОБА_3 я ОСОБА_7 а - мати відповідача (боржника)  ОСОБА_2 , заявляючи клопотання про призначення у справі комплексної експертизи, намагаєтьсґя в цій справі переглянути обставини справи, які встановлені у судовому рішенні у справі                № 752/23057/19, що набрало законної сили, про стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 01 серпня 2016 року.
При цьому, судом першої інстанції не враховано, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи - частина 5 статті 82 ЦПК України.
Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не дослідив усіх передбачених нормою процесуального права умов для призначення експертизи та, при невірному визначені предмета доказування у цій справі, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для призначення судової комплексної технічної та почеркознавчої експертизи документа - договору позики від 01 серпня 2016 року та додаткової угоду до цього договору.
Відповідно до статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду досуду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Враховуючи наведене, колегія суддівапеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Келембет Ірини Ігорівни та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.
Допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є підставою для скасування ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року про призначення у справі комплексної технічної та почеркознавчої експертизи документа, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Розподіл судових витрат понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1  на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, враховуючи висновки Київського апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Келембет Ірини Ігорів.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Келембет Ірини Ігорівни задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року скасувати.
Цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визнання недійсними договору дарування, договору про задоволення вимог іпотекодержателя та договору купівлі-продажу квартири, скасування державної реєстрації права власностінаправити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

 
      Головуючий:                                       Судді: