ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2025 р.                          Справа № 910/12014/24

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Демидової А.М.
суддів:            Ходаківської І.П. 
          Владимиренко С.В. 
 
за участю секретаря судового засідання: Мельничука О.С.
за участю представників учасників справи:
від позивача: Панчук М.О.                          
від відповідача-1: Воробйова І.В.                 
від відповідача-2: не з`явився                  
від третьої особи: не з`явився                          
від приватного виконавця: Гненний Д.А. (у режимі відеоконференції) 
від заінтересованої особи - ОСОБА_4.: Ткачук Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 (повний текст ухвали складено 11.08.2025)
про відмову в задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами

у справі № 910/12014/24 Господарського суду міста Києва (суддя Балац С.В.)

за позовом Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ"
до: 1.           ОСОБА_1 (відповідач-1);
2.           ОСОБА_2 (відповідач-2),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "КОНТИНЕНТАЛЬ ТРЕЙД",
про солідарне стягнення заборгованості у розмірі 104 914 274,68 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною
28.05.2025 до Господарського суду міста Києва надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича (далі - Приватний виконавець) від 28.05.2025 про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною, у справі № 910/12014/24 (далі - Подання), в якому Приватний виконавець просив суд:
- визначити частку майна ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач-1) (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0595, площею 0,33 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713667932208, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0596, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713663032208, площею 0,33 га, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0594, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713658732208, площею 0,33 га, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на нежитлову будівлю з господарською будівлею (магазин), місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37508477, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, а саме одноповерховий дерев`яний будинок котеджного типу разом з надбудовами, який побудований на земельній ділянці 3220887000:03:002:115, у розмірі 1/2.
Подання мотивовано тим, що Приватним виконавцем здійснено всі можливі та необхідні дії, пов`язані з виконанням рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/12014/24, проте стягнутих коштів для виконання рішення суду недостатньо. Крім того, виконання вказаного рішення суду унеможливлюється внаслідок ігнорування відповідачами законних вимог Приватного виконавця, а також через те, що більшість майна відповідача-1 набуто ним під час перебування у шлюбі, укладеного 18.08.1990 з громадянкою ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ОСОБА_4 , заінтересована особа).     
Короткий зміст оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та мотиви її постановлення
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у справі № 910/12014/24 у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Д.А. про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, у справі № 910/12014/24 відмовлено.    
Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для визначення в даному випадку частки майна боржника у нерухомому майні, яким він володіє спільно з іншими особами, за правилами ст. 335 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з огляду на наявний матеріальний спір щодо визначення розміру таких часток, який має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів          
Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у справі                   № 910/12014/24, Акціонерне товариство "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" (далі - АТ "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ", позивач) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, а Подання Приватного виконавця задовольнити частково в такому обсязі:
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0595, площею 0,33 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713667932208, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0596, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713663032208, площею 0,33 га, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0594, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713658732208, площею 0,33 га, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на нежитлову будівлю з господарською будівлею (магазин), місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37508477, у розмірі 1/2;
- визначити частку майна ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, а саме одноповерховий дерев`яний будинку котеджного типу разом з надбудовами, який побудований на земельній ділянці 3220887000:03:002:115, у розмірі 1/2.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що ОСОБА_4 - інший співвласник майна - у своїх запереченнях просила відмовити в задоволенні Подання Приватного виконавця частково, лише щодо такого майна: квартири АДРЕСА_3 ; квартири АДРЕСА_4 ; майна, що розташовано на земельній ділянці 3220887000:03:002:115, а щодо іншого майна заявляла про відсутність спору. Таким чином, суд першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали мав задовольнити Подання Приватного виконавця в тій частині майна, в якій відсутній спір.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті           
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2025 (колегія суддів у складі: головуючого Демидової А.М., суддів Ходаківської І.П., Владимиренко С.В.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" на ухвалу Господарського суду міста Києва 04.08.2025 у справі № 910/12014/24; розгляд апеляційної скарги призначено на 30.09.2025 об 11:00; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 19.09.2025.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.09.2025 задоволено заяву Приватного виконавця про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Позиції учасників справи
ОСОБА_4 у відзиві на апеляційну скаргу проти апеляційної скарги заперечує і просить суд залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін. Заінтересована особа зазначає, що аргументи апелянта щодо формальної незгоди іншого співвласника є перекрученими, адже заперечення ОСОБА_4 містять не лише формальну незгоду, а й конкретні факти: джерела фінансування придбання майна, правовстановлюючі документи на земельну ділянку, посилання на судову практику; тому в даному випадку існує реальний юридичний конфлікт, що підтверджує правильність висновків суду першої інстанції. Спір щодо права власності навіть на окремі об`єкти майна унеможливлює застосування ст. 335 ГПК України. Господарський суд не має процесуальної можливості "поділити" подання на частини: в одній застосувати ст. 335 ГПК України, а в іншій - визнавати спір про право. Це прямо суперечило б принципу єдності предмета подання.  
Також, 19.09.2025 ОСОБА_4 подала до Північного апеляційного господарського суду доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких, зокрема, зазначає, що 09.07.2025 вона звернулась до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя; 04.08.2025 ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва було відкрито провадження у справі № 752/17148/25, підготовче судове засідання призначено на 21.10.2025; у рамках справи № 752/17148/25 Приватний виконавець звернувся із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визначення частки майна ОСОБА_1 , у тому числі на майно, яке було зазначено у Поданні Приватного виконавця в даній справі № 910/12014/24.
Явка представників учасників справи
У судовому засіданні 30.09.2025 взяли участь представники позивача (в залі суду), відповідача-1 (в залі суду), Приватний виконавець (у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду) та заінтересована особа (в залі суду).
Представники відповідача-2 та третьої особи в судове засідання не з`явились. 
Усі учасники справи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце судового засідання.
Зважаючи на викладене та враховуючи, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, а неявка в судове засідання представників відповідача-2 та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи аргументи апеляційної скарги і доказове наповнення матеріалів справи, колегія суддів вважає за можливе здійснити перегляд оскаржуваного судового акта в апеляційному порядку без участі в судовому засіданні представників відповідача-2 та третьої особи.
У судовому засіданні представники позивача (скаржника) та Приватний виконавець вимоги апеляційної скарги підтримали і просили суд її задовольнити.
Представники відповідача-1 та заінтересованої особи проти вимог апеляційної скарги заперечували і просили суд залишити її без задоволення.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/12014/24 позов АТ "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" задоволено; стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (відповідач-2) прострочену заборгованість за основним боргом за кредитом - 99 999 371,35 грн, заборгованість за простроченими процентами                4 914 903,33 грн та судовий збір у розмірі 1 059 800,00 грн.
На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва видано відповідні накази від 25.03.2025 у справі № 910/12014/24.
28.05.2025 Приватний виконавець звернувся до Господарського суду міста Києва з поданням про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною, у справі № 910/12014/24.
В обґрунтування Подання Приватний виконавець зазначив, що в нього на виконанні перебуває виконавче провадження № 77620456 від 25.03.2025 (постанова про відкриття виконавчого провадження від 25.03.2025 № 77620456) з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/12014/24 від 25.03.2025 (далі - Наказ), який виданий на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.02.2025 у справі № 910/12014/24. Приватним виконавцем здійснено всі можливі та необхідні дії, пов`язані з виконанням рішення суду, проте стягнутих коштів для виконання рішення суду недостатньо, крім того, виконання рішення суду унеможливлюється внаслідок ігнорування відповідачами законних вимог Приватного виконавця, а також через те, що більшість майна ОСОБА_1 набуто ним під час перебування у шлюбі, укладеного 18.08.1990 з громадянкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З огляду на зазначені обставини, Приватний виконавець просив суд визначити частку майна ОСОБА_1 на: 
- земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0595, площею 0,33 га, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713667932208, у розмірі 1/2;
- земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0596, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713663032208, площею 0,33 га, у розмірі 1/2;
- земельну ділянку, кадастровий номер 3220887000:03:002:0594, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2713658732208, площею 0,33 га. у розмірі 1/2;
- нежитлову будівлю з господарською будівлею (магазин), місцезнаходження: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 37508477, у розмірі 1/2;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/2;
- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 1/2;
- самочинно збудований об`єкт нерухомого майна, а саме одноповерховий дерев`яний будинок котеджного типу разом з надбудовами, який побудований на земельній ділянці 3220887000:03:002:115, у розмірі 1/2.
На підтвердження перебування у спільній сумісній власності ОСОБА_1 нерухомого майна Приватний виконавець надав такі документи: копію інформаційної довідки від 28.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_1 ; копії листів Комунального підприємства Київської міської ради "Київське міське бюро технічної інвентаризації"                 № 062/14-3626 від 08.04.2025 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та № 062/14-3623 від 08.04.2025 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_5 ; копію технічного паспорту на магазин, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; копію повного витягу № 00051280733 від 19.05.2025 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб; копію інформаційної довідки від 19.05.2025 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо ОСОБА_4 ; копію листа Державної інспекції архітектури та містобудування України № 2686/03/18-25 від 13.05.2025 щодо ОСОБА_4 ; копію клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Воробйової Ірини Вікторівни № 21/05-1 від 21.05.2025 з додатками; копію акта приватного виконавця від 09.04.2025; копії фотографій об`єкта нерухомого майна на земельній ділянці 3220887000:03:002:115.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при ухваленні постанови
Відповідно до ст. 335 ГПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця. Суд у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з повідомленням сторін та заінтересованих осіб. Неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.
За положеннями ч. 1, 3 ст. 368 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 60 та ч. 1 ст. 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно за винятком виключеного з цивільного обороту.
Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 15.01.2020 у справі № 367/6231/16-ц, частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
Згідно з правовими висновками, наведеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009, виконавець вправі звернутися до суду з поданням про визначення частки майна боржника в майні, яким він володіє спільно з іншими особами, незалежно від того, чи відсутній спір про право, чи він наявний. Водночас в останньому випадку виконавець звертається з таким поданням (позовною заявою) в порядку позовного провадження. Повноваження виконавця на звернення з поданням (позовною заявою) про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в порядку позовного провадження є повноваженням звертатися до суду в інтересах інших осіб (частина третя статті 4, частина третя статті 41 ГПК України; частина друга статті 4, частина четверта статті 42 Цивільного процесуального кодексу України).
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 сформувала підхід, згідно з яким для констатації наявності або відсутності спору про право у справах, що розглядаються за правилами статті 335 ГПК України, визначальне значення має встановлення (з`ясування) позиції іншого співвласника щодо визначення частки майна боржника у спільному майні.
На необхідність дослідження позиції іншого співвласника нерухомого майна як ключового елемента для з`ясування наявності спору про право при розгляді подання виконавця щодо визначення частки боржника у спільному майні наголошено у низці рішень Верховного Суду. 
Зокрема, така правова позиція застосована в постанові Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 766/19976/18.
Спір про право в контексті статті 335 ГПК України виникає лише за наявності обґрунтованої та підтвердженої позиції іншого співвласника, яка вказує на конкретне порушення його суб`єктивного майнового права, виражене у вигляді заперечення щодо правомірності або допустимості визначення частки боржника у спільному майні.
У свою чергу, відсутність судового спору між співвласниками не є безумовним свідченням відсутності спору про право, оскільки визначальною у цьому контексті є не процесуальна активність особи, а зміст її правової позиції, яка може бути реалізована зокрема, у вигляді письмових заперечень, заяв або іншим способом, з якого вбачається наявність суперечності у можливості реалізації боржником речового права.
Таке заперечення має супроводжуватися наданням доказів або посиланням на норми матеріального права, які б свідчили про існування дійсного юридичного конфлікту щодо обсягу чи змісту речових прав.
Такі правові висновки наведені в постанові Верховного Суду від 20.06.2025 у справі                 № 914/1663/23.
Як встановлено місцевим господарським судом та перевірено судом апеляційної інстанції, із заперечень та доказів, наданих ОСОБА_4 суду першої інстанції, вбачається, що остання володіє на праві приватної власності земельною ділянкою, кадастровий                         № 3220887000:03:002:115, площею 1 га, цільове призначення якої: для ведення особистого селянського господарства, за адресою: Київська обл., Бориспільський р., с/рада Сошниківська. Вказана земельна ділянка була набута у власність ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину, реєстровий № 918 від 19.10.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуцол А.О. (інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо ОСОБА_4 від 14.05.2025 за № 426869425).
Відповідно до положень ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, є, зокрема, майно, набуте нею за час шлюбу, але в порядку спадкування.
Крім того, як зазначила заінтересована особа у своїх запереченнях, поданих до суду першої інстанції, вартість квартир АДРЕСА_6 та АДРЕСА_7 була фактично виплачена за рахунок особистих коштів ОСОБА_4 . Проте, у зв`язку із тим, що Подання Приватного виконавця розглядається в порядку ст. 355 ГПК України, ОСОБА_4 позбавлена процесуальної можливості подати клопотання про витребування від банку та ОСОБА_1 доказів на підтвердження строків та розміру нарахованих і сплачених відсотків за кредитними договорами та за договорами займу з фізичними особами.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13.02.2020 у справі № 320/3072/18, при поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.10.2020 у справі № 2-24/494-2009, вказано, що під час розгляду подання державного чи приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, не можуть застосовуватися норми ГПК України, які регулюють позовне провадження. Отже, розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 335 ГПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право. Тому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що стаття 335 ГПК України підлягає застосуванню виключно за відсутності спору про право.
Наголошуючи на необхідності чіткого розмежування питання наявності спору щодо визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.06.2022 у справі № 2-591/11 зауважила, що відсутність згоди такої особи на визначення частки майна боржника у спільному майні, у тому числі заперечення самого існування права спільного з боржником права власності, свідчить про наявність матеріального спору, який не вирішувався і не міг бути вирішений у справі, в якій ухвалене судове рішення проти боржника. Це новий матеріальний спір, який не може розглядатися як процесуальне питання. Такий спір має бути вирішений судом у порядку позовного провадження. Тому заява про визначення частки майна боржника у спільному майні за наявності спору, подана до суду виконавцем, незалежно від її назви (позовна заява, подання) за своєю суттю є саме позовною заявою. Особа, яка є стверджуваним співвласником майна боржника у такому спорі, є стороною у спорі, якій має бути забезпечена можливість користуватися всіма правами, якими наділений відповідач відповідно до закону. Лише в цьому разі буде забезпечене право такої особи на справедливий суд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 69).
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції слушно зауважив, що розгляд подання державного чи приватного виконавця за правилами статті 335 ГПК України не забезпечує учасникам судового провадження дієву, реальну можливість надання суду своїх доказів та аргументів, як того вимагає пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод за наявності спору про право.
За встановлених обставин, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованих висновків про відсутність підстав для визначення у даному випадку частки майна боржника у нерухомому майні, яким він володіє спільно зі своєю дружиною, за правилами ст. 335 ГПК України з огляду на наявний матеріальний спір щодо визначення розміру таких часток, який має бути вирішений судом у порядку позовного провадження.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, § 54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на викладене зазначає, що в даній справі надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у справі             № 910/12014/24 є обґрунтованою, відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, і підстав для її скасування або зміни не вбачається.
За таких обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Судові витрати
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за її розгляд відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "БАНК "КЛІРИНГОВИЙ ДІМ" залишити без задоволення.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.08.2025 у справі № 910/12014/24 залишити без змін.
3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.
5. Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строк, передбачені ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.
У зв`язку з тривалими повітряними тривогами по місту Києву, повна постанова складена - 24.10.2025.

Головуючий суддя                                                            А.М. Демидова 

Судді                                                                                І.П. Ходаківська

                                                                                С.В. Владимиренко