Справа № 161/9720/24  Провадження №33/802/731/25 	Головуючий у 1 інстанції:Присяжнюк Л. М. 	
	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2025 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 – адвоката Грибан Ж.В., розглянувши клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року,
ВСТАНОВИВ:
Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Також з ОСОБА_1 в дохід держави стягнуто 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Так, ОСОБА_1 визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 18.05.2024 року о 20:45 год. в м. Луцьку по вул. Івана Франка 3б, керував транспортним засобом марки Seat Leon, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу у встановленому законодавством порядку із застосуванням технічного приладу Drager Alcotest 6820 ARHJ-0304, результат – 0,37% проміле, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Не погоджуючись із такою постановою судді особа, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 , 15 жовтня 2025 року подав чергову апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити.
Водночас, особа, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення вважаючи, що він прощений з поважних на те причин.
Перевіривши доводи заявленого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового рішення, заслухавши захисника Грибан Ж.В., яка клопотання підтримала, доходжу висновку, що воно до задоволення не підлягаєз наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Аналіз наведеної норми права дає підстави вважати, що початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду у справі про адміністративне правопорушення пов`язаний з моментом прийняття такої постанови. У разі пропуску визначеного законом строку на подачу апеляційної скарги, така скарга повертається особі, яка її подала.
Особа, яка подала апеляційну скаргу, може клопотати про поновлення їй строку на подання апеляційної скарги, вказавши поважні причини, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на скаржника. 
Апеляційним судом встановлено, що оскаржуване судове рішення місцевим судом постановлено 08.05.2025 року, у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Грибан Ж.В. (а.с.65-66).
В оскаржуваному судовому рішенні вказано, що ОСОБА_1 та його захисник у судові засідання не з`являлися. На розгляд матеріалів, призначених 06.06.2024, 11.07.2024, 24.10.2024, 19.12.2024, 30.10.2025 ОСОБА_1 та його захисник не з`являлися, перед кожним судовим засіданням подалось клопотання про відкладення розгляду справи. А тому суд відмовив в задоволенні заяви про відкладення судового засідання, призначеного на 08.05.2025, оскільки такі дії сторони захисту мають очевидні ознаки штучного створення підстав для закінчення строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП (а.с.65).
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Кобилинський А.О. подав апеляційну скаргу, в якій зокрема просив поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 участь в судовому засіданні не брав, а копію постанови отримав лише 27.05.2025 року.
Постановою Волинського апеляційного суду від 03.07.2025 року у задоволенні клопотання захисника Кобилинського А.О. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2025 року, щодо ОСОБА_1 було відмовлено, з посланням на те, що апеляційну скаргу на вищевказане судове рішення захисник Кобилинський А.О. подав через засоби поштового зв`язку лише 06.06.2025 року, що підтверджується трекінгом поштового відправлення 4302703285652 з офіційного сайту ДП «Укрпошта», тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився ще 19.05.2025 року (з урахуванням неробочих днів), а тому апелянт на 18 днів пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст. 294 КУпАП. Більше того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 завчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, що підтверджується його заявою про відкладення розгляду справи, призначеного на 08.05.2025 року (а.с.59).
15.10.2025 року ОСОБА_1 повторно подано апеляційну скаргу, в якій останній заявив клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.94-97). 
Причиною поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що участі в судовому засіданні 08.05.2025 року він не брав, а копію постанови отримав лише 27.05.2025 року, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення від 08.05.2025 року.
Апеляційний суд зазначає, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 в обґрунтування заявленого в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2025 року, вже були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, що знайшло своє вирішення у постанові Волинського апеляційного суду від 03.07.2025 року. Апеляційний суд звертає увагу на те, що при вирішенні чергового клопотання про поновлення строку на подачу апеляційної скарги від 15.10.2025 року суддя не вправі ревізувати та давати оцінку судовим рішенням, які набрали законної сили та давати переоцінку доказам по справах, які розглядалися, відповідно до Законодавства України.
Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що заявлене в апеляційній скарзі клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді від 08.05.2025 року до задоволення не підлягає, оскільки не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Крім того, слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена по час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, і при цьому, в заявленому в апеляційній скарзі клопотанні, ОСОБА_1 не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року особі, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 , – відмовити.
Апеляційну скаргу особи, щодо якої складено протокол – ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 травня 2025 року, - повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                 В.А. Подолюк