П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 р.	м. Одеса	Справа № 497/992/25	

Перша інстанція: суддя Раца В.А.,
повний текст судового рішення
складено 19.09.2025, м. Болград
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Федусика А.Г.,
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
при секретарі – Пальоній І.М., 
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Болградського районного суду Одеської області   від 19 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі Укртрансбезпека), відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Укртрансбезпеки та просив суд визнати протиправною та скасувати постанову  відповідача АВ№00000241від 24.09.2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.132-1КУпАП, а також стягнути на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до оскаржуваної постанови позивач 25.08.2024 року о 17:24 годині, керуючи автомобілем MAN TGX18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою Т-16-27, км.72+890, Одеська область, допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених  пунктом 22.5 ПДР  України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,525% (2,21 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. 
При цьому позивач вказує, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 автомобіль MAN TGX18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, SCHMITZ SCS 24L є спеціалізованим напівпричепом контейнеровозом. 
Таким чином, на думку позивача, останній керував спеціалізованим контейнеровозом, навантаження якого (згідно постанови 42210 кг) не перевищує допустимих законодавцем норм, та відповідно не порушує  ПДР  України і не тягне за собою адміністративної відповідальності. 
Рішенням Болградського районного суду Одеської області   від 19 вересня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.
Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 8500 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2  ст. 132-1 КУпАП  – закрито.
Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Укртрансбезпеки судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн. за подання позовної заяви.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність  підстав для її задоволення з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що посадовою особою Укртрансбезпеки Шмельовим М.В. була винесена постанова від 24.09.2024  серії АВ № 00000241, згідно якої 25.08.2024 року о 17:24 годині за адресою Т-16-27, км 72+890, Одеська область було виявлено транспортний засіб MAN TGX18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , із перевищенням нормативних параметрів, зазначених  пунктом 22.5 ПДР  України, перевищення загальної маси транспортного засобу на 5, 525% 12 (2,21 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
Відповідальною особою за рух цього транспортного засобу є ОСОБА_1 .
Правопорушення зафіксоване технічним засобом: WIM80, серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії: №04/4696 до 04.01.2025.
За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн.
Винесення вказаної постанови і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2  ст.132-1 КУпАП  та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн. не відповідає вимогам нормативних актів.
Судом зазначено, що з даних фотофіксації правопорушення вбачається проїзд ТЗ з напівпричепом, завантаженим контейнером, а тому повинні застосуватися нормативно-вагові параметри загальної маси транспортного засобу саме у 44 тони для контейнеровозів, а не 40 тон, як зазначено в оскаржуваній постанові, що призвело до неправильних підрахунків при визначенні вагових параметрів транспортного засобу та його дозволеної максимальної фактичної маси.
При цьому суд зауважив, що переобладнання чи зміна контейнеру, за умови дотримання перевізником нормативу в 44 тони, визначеного правилами для трьохвісного напівпричепу (контейнеровозу), не впливає на суть правопорушення, яке є предметом у даній справі.
Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції і вважає їх такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, з огляду на таке.
Згідно із  статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 року №2862-IV  рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному КМУ.
Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених  Постановою КМУ від 18.01.2001 року №30, транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у  ПДР.
Пунктом 22.5 ПДР, затверджених  Постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, передбачено, що рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси:
двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом  40 т;
трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом  40 т;
двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра  42 т;
трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра  44 т.
Відповідно до ч.2 ст.132-1 КУпАП (Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами) перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Так, згідно оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, що виразилося у перевищенні нормативних параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме за перевищення загальної маси транспортного засобу на 5, 525% 12 (2,21 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон.
В обґрунтування власної позиції позивачем було зазначено, що при складанні оскарженої постанови, відповідачем не враховано, що ТЗ з причепом НОМЕР_3 є контейнеровозом, а тому для вказаного виду ТЗ дозволяється навантаження загальної ваги 44 тони.
Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб MAN TGX 18.440 з державним номерним знаком НОМЕР_1 є спеціалізованим вантажним сідловим тягачем, з повною масою 18000 кг та масою без навантаження  8113 кг, та згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 - транспортний засіб SCHMITZ SCS 24L, державний номерний знак НОМЕР_3 є «спеціалізований напівпричіп н/пр-контейнеровоз, переобладнаний для перевезення контейнерів», з повною масою 35000 кг та без навантаження  4000, власником яких є ОСОБА_1 .
Колегія суддів не приймає до уваги вказані доводи та погоджується із висновками Укртрансбезпеки про те, що визначальним фактором при застосуванні нормативу загальної маси у 44 тони є не лише наявність підтверджуючого документу про те, що транспортний засіб рухався із напівпричепом  контейнеровозом, а те, що контейнеровоз здійснював перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Отже, виходячи з навченого вище вбачається, що для розрахунку % перевищення нормативних вагових параметрів ТЗ береться максимальне значення 44 тони у випадку, якщо автомобіль (тягач) з трьохвісним непівпричепом (контейнеровоз) здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.
Так, Розділом 17 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтранса України від 14.10.1997 року №363, передбачено, що універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.
Забороняється перевозити в універсальних контейнерах вантажі, які швидко псуються, сипучі вантажі без тари, вибухові, займисті, їдкі та отруйні речовини, смердючі вантажі та ті, які забруднюють стіни і підлогу контейнера, а також вантажі, які не можуть бути завантажені в контейнер або вивантажені з нього без застосування вантажно-розвантажувальних механізмів.
Універсальні автомобільні контейнери, що належать перевізникам, повинні мати єдину нумерацію, а також нанесене фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера, таке маркування: розпізнавальний знак; номер контейнера; найменування власника контейнера; вантажність і маса тари контейнера, кг; внутрішній об`єм контейнера, куб.м; місце, місяць і рік виготовлення контейнера; час останнього капітального ремонту і наступного ремонту контейнера. Номер контейнера наноситься на всіх бокових стінках, даху і всередині контейнера.
При цьому, очевидним є те, що «універсальний контейнер» та «контейнеровоз» не є тотожними поняттями та є різними технічними засобами з різним функціональним призначенням.
До того ж, апеляційний суд зазначає, що вказані Правила передбачають правила перевезень зернових вантажів, які є сипучим вантажем, та які перевозяться тарним або безтарним способом рухомим складом з бортовими, самоскидними та спеціальними кузовами.
З матеріалів справи вбачається фактичне перевезення бортовими або самоскидним рухомим складом та без застосування універсального контейнера в розумінні вказаних Правил (іншого позивачем доведено не було), в зв`язку з чим колегія суддів приходить до висновку, що вищевказане перевезення в контексті спірних правовідносин не можна кваліфікувати, з правової точки зору, як контейнерне перевезення.
Більш того, відповідно до особливих відміток ТЗ є переобладнаний.
Так, із наявних фото ТЗ можна побачити, що на площадку для перевезення контейнерів установлено переобладнаний кузов, накритий тентом з метою збільшення ваги перевезення вантажу.
Водночас, така зміна функціонального призначення контейнеровоза не надає позивачу можливості збільшити норматив навантаження ТЗ.
З положень Порядку №1174 вбачається, що здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою, зокрема на автомобільному транспорті може здійснюватися, зокрема шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів комплекс технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі, зокрема вимірювати загальну масу транспортного засобу; визначати кількості осей транспортного засобу; вимірювати навантаження, що припадають на кожну вісь транспортного засобу тощо. В подальшому така інформація від автоматичних пунктів передається до інформаційно-телекомунікаційної системи у вигляді метаданих, які містять інформацію про засоби вимірювальної техніки, місце фіксації, найменування автомобільної дороги, дату і час фіксації здійснення вимірювання тощо, фотографії транспортного засобу, відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт. В свою чергу система забезпечує автоматизоване формування проекту постанови про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі за допомогою автоматичних пунктів, відповідно до законодавства. У постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Крім того, процес системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, що включає формування структурованих даних, інформаційних файлів тощо, як наслідок - автоматизоване формування системою проекту постанови про адміністративні правопорушення, доступ до чого є абсолютно обмеженим, та вносити/коригувати або змінювати зміст такої постанови є неможливим. Так, в момент зважування загальна маса транспортного засобу перевищила максимально допустиму на 2,21 тони, тобто, з урахуванням допустимої похибки, склала 42,2 тони замість 40 дозволених тон. 
При цьому, доводи позивача про не зазначення відповідачем в оскаржуваній постанові даних про напівпричіп не спростовує суті вчиненого правопорушення - рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених  пунктом 22.5 ПДР  України.
Відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2021 року у справі №640/11468/20, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення»; межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови безумовного дотримання ним передбаченої законом процедури прийняття такого рішення.
Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11 травня 2022 року у справі №400/1510/19, від 5 липня 2022 року у справі №522/3740/20, від 27 вересня 2022 року у справі №320/1510/20, від 3 жовтня 2022 року у справі №400/1510/19, від 1 листопада 2022 року у справі №640/6452/19 та від 18 січня 2023 року у справі №500/26/22.
Отже, на переконання апеляційного суду, відповідачем доведено факт допущення позивачем перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм при перевезенні вантажу без відповідного дозволу, а відповідно і правомірність накладення адміністративного стягнення згідно ч.2 ст.132-1 КУпАП.
З огляду на зазначене, колегія суддів доходить висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції частково неправильно надана оцінка фактичним обставинам справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – задовольнити.
Рішення Болградського районного суду Одеської області   від 19 вересня 2025 року – скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, відділу державного нагляду (контролю) в Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення – відмовити.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач 		А.Г. Федусик	
Судді	  	О.І. Шляхтицький    Г.В. Семенюк