ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/1435/25                             Головуючий у 1-й інстанції: Перепелиця А.М.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2025 року                                                                       м. Київ          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                       Черпака Ю.К.,
суддів                                                             Файдюка В.В., Штульман І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом приватного підприємства «Будпостач» до Черкаської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:
У січні 2025 року приватне підприємство «Будпостач» (далі - позивач/ПП «Будпостач») звернулось до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської митниці (далі - відповідач/апелянт) про визнання протиправним та скасування рішення про визначення коду товару від 19 грудня 2024 року № 24UA90200000028-КТ.
В обґрунтування позовних вимог ПП «Будпостач» послалось на те, що рішення Черкаської митниці від 19 грудня 2024 року № 24UA90200000028-КТ щодо класифікації імпортованих портативних Bluetooth-колонок моделей «GW-321-BL», «GW-481M-BL», «GW-311-BL», «GW-311-DB» як радіомовних приймачів за кодом УКТЗЕД 8527 1300 00 є протиправним, оскільки суперечить вимогам Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, встановленим Законом України «Про Митний тариф України» № 2697-IX від 19 жовтня 2022 року. За твердженням позивача, митним органом не було належним чином враховано, що класифікація товарів у межах УКТЗЕД має здійснюватися насамперед за визначальною функцією товару, яка в даному випадку полягає у відтворенні звуку з зовнішніх джерел - зокрема USB-носіїв, карт пам`яті та через Bluetooth-з`єднання, а не в прийманні FM-сигналу, що є лише допоміжною функцією. В підтвердження правильності заявленого коду 8518220090 свідчить висновок товарознавчої судової експертизи від 22 листопада 2021 року № 02/11- 2021, згідно з якою зазначені пристрої класифікуються як звуковідтворювальна апаратура, що відповідає вказаній товарній підкатегорії. Крім того, товарна позиція 8527, на яку посилається митниця, охоплює саме радіомовні приймачі, призначенням яких є приймання та відтворення радіосигналів без зовнішнього джерела живлення, тоді як звуковідтворювальна апаратура, у тому числі портативні колонки, має класифікуватись у межах товарної позиції 8519. У зв`язку з цим, неправомірне перекваліфікування товару митницею призвело до необґрунтованого збільшення розміру митних платежів на суму 510?442, 47 грн, з яких 426?056, 88 грн становить мито, а 84?385, 59 грн - ПДВ.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року позов ПП «Будпостач» задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Черкаської митниці про визначення коду товару від 19 грудня 2024 року № 24UA90200000028-КТ.
Стягнуто на користь ПП «Будпостач» судовий збір в сумі 7 656, 64 грн (сім тисяч шістсот п`ятдесят шість гривень шістдесят чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Черкаської митниці.
Суд першої інстанції виходив з того, що Черкаська митниця при прийнятті рішення про визначення коду товару від 19 грудня 2024 року № 24UA90200000028-КТ не врахувала всі обставини, що мають істотне значення для класифікації товару згідно з вимогами УКТ ЗЕД. Зокрема, імпортовані позивачем портативні Bluetooth колонки за своїми характеристиками (вбудоване джерело живлення, наявність пристроїв для зчитування з цифрових носіїв, FM-приймача, Bluetooth, тощо) є звуковідтворювальною апаратурою, яка повинна класифікуватися за кодом 8518220090, що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи від 22 листопада 2021 року, висновком лабораторії Держмитслужби від 28 жовтня 2021 року та транзитною декларацією митних органів ЄС. Натомість, відповідач, визнавши товар саме як звуковідтворювальну апаратуру, класифікував його за кодом 8527130000 - як радіомовний приймач, що суперечить змісту УКТ ЗЕД та порушує основні правила інтерпретації товарних позицій. Також підлягає врахуванню наявність раніше прийнятого рішення у справі № 640/5547/22, в якому в аналогічних правовідносинах вже було скасовано подібне рішення Черкаської митниці. 
В апеляційній скарзі Черкаська митниця, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо віднесення спірного товару «портативної акустичної системи» до коду УКТ ЗЕД 8518220090, не врахувавши обов`язкові для застосування правила класифікації товарів, зокрема Основні правила інтерпретації (ОПІ) УКТ ЗЕД. Товар, окрім функції відтворення звуку, має функцію приймання радіомовного сигналу, що є визначальним для застосування коду 8527130000 як радіомовного приймача, здатного працювати без зовнішнього джерела живлення. Помилковим є покладення судом в основу рішення висновків приватного експерта, які не мають належної доказової сили порівняно з офіційним висновком лабораторії Держмитслужби. Крім того, судом не було належним чином досліджено документи, подані декларантом, зокрема технічну документацію на товар, а також не було надано оцінки змісту висновку лабораторії митного органу, який підтверджує правильність обраної класифікації. Апелянт також вказує на недотримання судом принципів змагальності та об`єктивності дослідження доказів, що призвело до необґрунтованого задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач підтримав рішення суду першої інстанції, просив залишити його в силі. Зазначив, що апеляційна скарга не містить жодних нових доказів або правових аргументів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції обставини чи правомірність класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД 8518220090. Суд першої інстанції надав належну оцінку як висновку експерта, так і висновку митної лабораторії, обґрунтовано дійшовши висновку про неправильність визначення митницею коду товару як 8527130000. Митниця, обираючи саме цей код, суперечить усталеній практиці міжнародної класифікації подібних товарів, зокрема практиці ЄС, яка підтверджується транзитною декларацією. Спірний товар за своєю природою є портативною акустичною системою з низкою допоміжних функцій (FM, Bluetooth, USB тощо), однак основною та домінуючою функцією залишається саме відтворення звуку, що й визначає правильну товарну позицію. Також зазначив про наявність аналогічної справи № 640/5547/22, в якій суд також визнав протиправним аналогічне рішення тієї ж митниці. Висновок приватного експерта було надано з дотриманням процесуальних вимог і він має самостійну доказову силу відповідно до вимог КАС України. 
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження, за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 12 квітня 2021 року між ПП «Будпостач» (покупець) та компанією HUIZHOU JIEMEISI TECHNOLOGY CO.,LTD (Китай) (продавець) було укладено контракт № 1351, відповідно до якого продавець виробляє та продає, а покупець приймає і оплачує портативні колонки, колонки, приладдя та запасні частини до них. Найменування (перелік), кількість, ціна за одиницю і загальна вартість товару, умови та строки поставки, вказуються у проформах-інвойсах та інвойсах, які є невід?ємною частиною даного Контракту.
24 лютого 2020 року, попередньо, для організації перевезення товарів до України позивач уклав з ТОВ «Мерск Україна Лтд» договір транспортного експедирування № UA00072711.
Також, 14 лютого 2022 року для перевезення товарів позивач уклав з компанією «Maersk» (Данія) договір перевезення зовнішньоторговельних вантажів № UA00072649.
15 липня 2024 року продавець надав позивачу прайс-лист щодо ціни товарів на умовах поставки FOB порт YANTIAN в Китаї правил Інкотерме 2020.
19 липня 2024 року продавець надав позивачу комерційний інвойс № SH20240715 для оплати товарів за ціною 89 975, 00 доларів США на умовах 100 % передоплати, на умовах поставки FOB порт YANTIAN в Китаї правил Інкотерме 2020.
У комерційному інвойсі продавець зазначив країну походження товарів Китай, а також код товарів гармонійної системи (митний код) 8518220090.
19 липня 2024 року позивач на підставі контракту від 12 квітня 2021 року № 1351 перерахував продавцю платіжним дорученням № 484 кошти за товари в розмірі 17 995, 00 доларів США.
30 серпня 2024 року на підставі контракту від 12 квітня 2021 року № 1351 позивач платіжним дорученням № 573 перерахував продавцю кошти за товари в розмірі 71 980, 00 доларів США.
Загальна сума перерахованих коштів складає 89  975 ,00 доларів США та відповідає ціні товарів, зазначеній у комерційному інвойсі.
03 жовтня 2024 року продавець передав товари перевізнику для доставки з порту YANTIAN в Китаї до порту Гданськ у Польщі та одержав, як підтвердження передачі товарів, коносамент № APU061142.
28 жовтня 2024 року для оплати позивачем наданих транспортних та експедиційних послуг експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав рахунок-фактуру № 5653416870.
12 листопада 2024 року для оплати позивачем наданих транспортних послуг перевізник компанія «Maersk» (Данія) виписав інвойс № 5653422729.
13 листопада 2024 року для підтвердження витрат на транспортування товарів експедитор ТОВ «Мерск Україна Лтд» виписав довідку про транспортні витрати № 22.
Митними органами Європейського Союзу була оформлена транзитна декларація форми T1 № 24PL322080NS082FJ9, як документ, що застосовується для товарів, які перетинають територію Євросоюзу транзитом як гарантія доставки товару до місця призначення. У декларації митні органи Європейського Союзу зазначили код товару 85182200.
Відповідно до залізничної накладної УМВС від 04 листопада 2024 року № 2151554535 товари були доставлені з порту Гданьск у Польщі до ТОВ «Західний контейнерний термінал» у м. Тернополі, а згідно з автотранспортною накладною від 19 листопада 2024 року № 1958 товари були доставлені з міста Тернополя до Черкаської митниці.
18 листопада 2024 року Тернопільська митниця оформила як документ контролю доставки товарів до Черкаської митниці транзитну митну декларацію форми T1 № 24UA403070KDFKHZL1, у якій зазначила код товару 851822.
20 листопада 2024 року позивач подав відповідачу митну декларацію № 24UA902080803911U7 для митного оформлення товарів. У графі 33 декларації зазначив код товару 8518220090, який передбачає ставку мита 10 % та заявив до сплати митні платежі: мито 389 359, 01 грн, ПДВ 856 589, 81 грн, всього на загальну суму 1 245 948, 82 грн.
До митної декларації № 24UA902080803911U7 декларант додав передбачені статтею 53 МК України документи, які вказані у графі 44 митної декларації. Доказами надання документів є також відомості у картці відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні № UA902080/2024/000211, виписаної відповідачем, а саме:
- контракт від 12 квітня 2021 року № 1351, укладений між позивачем та компанією HUIZHOU JIEMEISI TECHNOLOGY CO.,LTD (Китай) з додатками; ??
- комерційний інвойс від 19 липня 2024 року № SH20240715; ??
- прайс-лист продавця від 15 липня 2024 року про ціну товару; ???
- платіжне дорученням від 19 липня 2024 року № 484 про оплату товарів; ??
- платіжне дорученням від 30 серпня 2024 року № 573 про оплату товарів; ??
- договір транспортного експедирування від 24 лютого 2020 року № UA00072711, укладений між позивачем та ТОВ «Мерск Україна ЛТД»; ??
- договір від 14 лютого 2022 року № UA00072649 про перевезення товарів, укладений між позивачем та компанією Maersk A/S (Данія); ??
- коносамент від 03 жовтня 2024 року № APU061142; ??
- рахунок-фактуру ТОВ «Мерск Україна Лтд» від 28 жовтня 2024 року № 5653416870 для оплати позивачем експедиторських послуг при транспортуванні товарів; ??
- інвойс компанії Maersk A/S (Данія) від 12 листопада 2024 року № 5653422729 для оплати послуг з перевезення товарів; ??
- довідку ТОВ «Мерск Україна Лтд» про транспортні витрати від 13 листопада 2024 року № 22; ?
- залізничну накладну УМВС від 04 листопада 2024 року № 2151554535; ???
- товарно-транспортну накладну CMR від 19 листопада 2024 року № 1958;
- лист продавця щодо основного використання портативних колонок; ??
- інструкції з експлуатації портативних колонок; ??
- презентації портативних колонок; ??
- рішення суду від 29 серпня 2022 року у справі № 640/5547/22 за позовом позивача щодо скасування рішення Черкаської митниці щодо класифікації ідентичних товарів; ??
- ухвала апеляційного суду від 07 грудня 2022 року у справі № 640/5547/22 про повернення апеляційної скарги Черкаської митниці; ??
- декларацію митної вартості.
20 листопада 2024 року відповідач направив до декларанта електронне повідомлення № 1076229, у якому зазначив: «З метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації згідно з УКТ ЗЕД зазначеного товару ... наголошуємо на необхідності обов?язково надати додаткову достовірну техніко-технологічну документацію (у т.ч. від виробника): 1) Інструкцію по експлуатації кожної колонки; 2) Розширений опис роботи радіомодуля у складі кожної колонки (зокрема, зазначити діапазон хвиль який дозволяє прослуховувати радіомодуль, чи відображається якимось чином на колонці керування радіомодулем, наприклад, світловою індикацією чи на дисплеї колонки тощо); 3) Роз?яснення в якому режимі працюють колонки: «Моно» чи «HI-FI»?.»
21 листопада 2024 року у відповідь на електронне повідомлення позивач направив до відповідача лист № M806-24, яким повідомив, що заявлені 20 листопада 2024 року за митною декларацією № 24U4902080803911U7 портативні колонки арт. GW-311-BL, apт. GW-311-DB, aрт. GW-441-BL, apт. GW-321-BL, apт. GW-481M-BL уже досліджувалися за запитом Черкаської митниці від 18 жовтня 2021 року у відомчій лабораторії Держмитслужби, за результатами якого було складено висновок від 28 жовтня 2021 року № 1420003302-0401.
До листа позивач додав: лист виробника товарів від 21 листопада 2024 року; висновок СЛЕД Держмитслужби від 28 жовтня 2021 року № 1420003302-0401; висновок за результатами проведення товарознавчої судової експертизи від 22 листопада 2021 року № 02/11 - 2021; інструкції з експлуатації.
21 листопада 2024 року відповідач відібрав зразки товарів для проведення дослідження у відомчій Спеціалізованій лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби.
22 листопада 2024 року для уникнення простою транспорту на час дослідження товарів, позивач заявив товари за тимчасовою митною декларацією № 24UA902080803938U0. При цьому, позивач виконав вимоги частини третьої статті 260 МК України про те, що для нарахування сум митних платежів за тимчасовою митною декларацією застосовується найбільша ставка митних платежів з тих, під яку може підпадати товар.
22 листопада 2024 року Черкаська митниця направила запит у лабораторію Держмитслужби для проведення дослідження товарів.
03 грудня 2024 року Спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Держмитслужби склала висновок № 142000-3302-0403, згідно з яким: «надані на дослідження пристрої ідентифіковано як звуковідтворювальна апаратура (не відповідає стандартам Hi-Fi), поєднана в одному корпусі з приймальною апаратурою для радіомовлення (FM-приймачі УКХ діапазону), гучномовцями, пристроями для зчитування з Micro SD тa USB-флеш-накопичувачів, з можливістю відтворення зовнішнього аналогового аудіо сигналу, містить підсилювача звукових частот та здатна функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення.
Надані на дослідження пристрої оснащені Bluetooth приймачами/передавачами для забезпечення обміну інформацією на всюди доступній радіочастоті для ближнього зв`язку, тобто забезпечують здатність відтворення музики з цих пристроїв.
Також, в наданих на дослідження пристроях присутня технологія TWS, що дозволяє за допомогою бездротового Bluetooth зв`язку з`єднати два однакових пристрої і використовувати їх для одночасного прослуховування музики в стерео режимі, в якому визначено, що надані на дослідження предмети ідентифіковано як мультимедійні акустичні системи. При цьому, у супровідному листі про направлення висновку у Черкаську митницю, як тему листа, зазначено «Про дослідження звуковідтворювальних пристроїв».
19 грудня 2024 року Черкаська митниця прийняла рішення щодо класифікації товарів № 24UA90200000028-KT, яким класифікувала імпортовані ПП «Будпостач» товари портативні Bluetooth колонки моделей «GW-321 BL», «GW-481M-BL», «GW-311-BL», «GW-311-DB» як звуковідтворювальну апаратуру за кодом згідно з УКТЗЕД 8527 1300 00, що передбачає пільгову та повну ставку мита 25 %. Проте, за визначеним кодом класифікується приймальна апаратура для радіомовлення.
19 грудня 2024 року Черкаська митниця виписала картку відмови в прийнятті митної декларації та митному оформленні товарів № UA902080/2023/000211.
20 грудня 2024 року з урахуванням визначеного відповідачем коду товару згідно з УКТЗЕД та назви товару, позивач на виконання вимог частини першої статті 261 МК України подав митному органу додаткову митну декларацію №24UA902080804263U0, у якій заявив товари як звуковідтворювальну апаратуру, в результаті додатково сплатив митні платежі на суму 510 442, 47 грн, що включають мито (426 056, 88 грн) та ПДВ (84 385, 59 грн).
Не погоджуючись з рішенням митного органу про визначення коду товару, позивач звернувся з позовом до суду.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України від 13 березня 2012 року № 4495-VI (далі - МК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Згідно з частиною першою статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Положеннями частин першої - п`ятої статті 69 Митного кодексу України визначено, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.
На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку про наявність у митного органу повноважень на здійснення контролю правильності класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, які подаються до митного оформлення, який здійснюється для підтвердження заявлених кодів товарів.
Процедура ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД) визначена Порядком ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 428 (далі по тексту - Порядок № 428), відповідно до пунктів 2 - 6 якого УКТЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі та здійснення митного оформлення товарів.
УКТЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).
Функції з ведення УКТЗЕД здійснюються Держмитслужбою.
Для виконання функцій з ведення УКТЗЕД Держмитслужба має право: одержувати в установленому порядку від центральних органів виконавчої влади необхідну інформацію; залучати фахівців центральних органів виконавчої влади та наукових установ до роботи з ведення УКТЗЕД.
Пропозиції щодо внесення змін до УКТЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономіки з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.
Наказом Державної митної служби України від 14 липня 2020 року № 256 затверджено Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - Пояснення до УКТЗЕД), в якому зазначено, що Пояснення до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності див. на сайті Єдиного державного інформаційного веб-порталу Державної митної служби України.
Пояснення до УКТЗЕД є одним з допоміжних робочих матеріалів, що запроваджуються в Україні з метою забезпечення однакової інтерпретації і застосування УКТЗЕД, містять тлумачення змісту позицій УКТЗЕД, терміни, короткі описи товарів і галузі можливого застосування цих товарів, класифікаційні ознаки та конкретні переліки товарів, що включені або виключені з тих чи інших товарних позицій, методи визначення різних характеристик товарів та іншу інформацію, яка є необхідною для однозначного віднесення конкретного товару до певної товарної позиції УКТЗЕД.
Пояснення до УКТЗЕД складені на основі: пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів 2017 року (Explanatory notes Harmonized commodity description and coding system. Sixth Edition (2017) World Customs Organization), розроблених Всесвітньою митною організацією (Радою митного співтовариства); консолідованих Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (Official Journal of the European Union, С 119, Volume 62, 29 March 2019), розроблених Європейськими Співтовариствами (Європейським Союзом), в яких коди товарів актуалізовані відповідно до Комбінованої номенклатури ЄС 2017 року (Official Journal of the European Union, L 294, Volume 59, 28 October 2016) та складаються зі змін до Пояснень до Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, які були надруковані до 18 червня 2020 року в Official Journal of the European Union.
Пояснення до УКТЗЕД розроблені відповідно до 68 статті МК України та на виконання Порядку № 428 з метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТЗЕД.
Згідно з частиною першою статті 68 МК України ведення Пояснень до УКТЗЕД здійснюється Державною митною службою України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-IX (далі - Закон № 2697-IX) цим Законом встановлюється Митний тариф України (групи 01-49; групи 50-97).
Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.
У постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 140/456/19 Верховний Суд зазначив, що товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Номенклатура товарів визначається як за кодом УКТЗЕД так і за текстовим описом відповідних товарів та/або найменуванням. Класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп; для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються. При вирішенні спорів даної категорії справ, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень. Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать про порушення платником податків норм митного законодавства, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Зі змісту оскаржуваного рішення митного органу слідує, що заявлений позивачем товар за митною декларацією від 20 листопада 2024 року № 24UA902080803911U7 кваліфікований як звуковідтворювальна апаратура та у графі 33 визначено код УКТ ЗЕД 8527130000.
Оскаржуване рішення прийнято з урахуванням Висновку Спеціалізованої лабораторії Держмитслужби від 03 грудня 2024 року № 142000-3302-0403, складеного на підставі запиту Черкаської митниці про проведення дослідження (аналізу, експертизи) про призначення експертизи у справі про порушення митних правил від 22 листопада 2024 року б/н (вих. від 22 листопада 2024 року № 7.27-1/15-02/7/4094).
У згаданому висновку зазначено, що надані на дослідження пристрої ідентифіковано як звуковідтворювальна апаратура.
Відповідно до положень Закону № 2697-IX до товарної позиції 8527 (перші чотири знаки) включаються товари: Приймальна апаратура для радіомовлення, поєднана чи не поєднана в одному корпусі із звукозаписувальною або звуковідтворювальною апаратурою або з годинником.
При цьому, код товару 8527130000 розміщений під рівнем 1 (підпозиція з одним дефісом) та свідчить про те, що за визначеним кодом класифікуються «- радіомовні приймачі, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення:».
З аналізу зазначеного вбачається, що в оскаржуваному рішенні відповідачем визначено назву товару як «звуковідтворювальну апаратуру», проте код визначено у товарній позиції 8527, у якій класифікуються «- радіомовні приймачі, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення:».
Під час перегляду справи в апеляційному порядку суд звертає увагу на те, що звуковідтворювальна апаратура віднесена до окремої товарної позиції 8519, яка охоплює, зокрема, звукозаписувальну або звуковідтворювальну апаратуру, а ставка ввізного мита за цією позицією становить 10 % - тобто відповідає тій, що була задекларована позивачем.
Водночас, попри наведені обставини, колегія суддів зауважує, що позивач задекларував код 8518, і суд може погодитися, що з огляду на визначальну функцію товару коректнішою є класифікація за товарною позицією 8519. Однак позиція відповідача про віднесення товару до 8527 (радіомовні приймачі, здатні функціонувати без зовнішнього джерела електроживлення) не відповідає фактичним характеристикам пристроїв і є помилковою. Вирішальним є те, що і коди 8518, і 8519 передбачають однакову ставку ввізного мита - 10 %, тож навіть у разі виправлення класифікації з 8518 на 8519 підстав для зміни розміру мита не виникає. Отже, застосування відповідачем підвищеної ставки 25 % за кодом 8527 є безпідставним та суперечить митному законодавству.
У зв`язку з чим апеляційний суд також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при визначенні коду товару не дотримався Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД. Зокрема, класифікація товарів повинна здійснюватися відповідно до назв товарних позицій та приміток до розділів і груп. Товарна позиція 8527, обрана митницею, охоплює радіомовні приймачі, здатні працювати без зовнішнього джерела живлення, проте не включає звуковідтворювальну апаратуру, яка класифікується у товарній позиції 8519.
Крім того, суд бере до уваги, що при транзитному оформленні товару через територію Європейського Союзу митними органами ЄС у транзитній декларації форми T1 № 24PL322080NS082FJ9 було зазначено код 85182200, що також підтверджує правильність класифікації товару саме за цією позицією. 
Такий документ, будучи міжнародним митним інструментом, використовується як гарантія доставки товару до країни призначення та свідчить про визнання аналогічної класифікації уповноваженими органами інших держав.
Всесвітня митна організація (міжнародна міжурядова організація зі штаб-квартирою в Брюсселі) розробила міжнародну конвенцію з гармонізованої системи опису і кодування товарів, яка включає в себе біля 5000 товарних позицій, кожна з яких має шестизначний код, наданий згідно з чітко визначеними правилами, з метою досягнення єдиної класифікації товарів, яка використовується для розрахунку митних тарифів та ведення міжнародної митної статистики.
Відповідно до Указу Президента України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» від 17 травня 2002 року № 466/2002 Україна приєдналась до вказаної системи.
Згідно із Статутом Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, однією з договірних країн є Китай та Європейський Союз.
В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
??Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів, що є частиною національного законодавства України, договірна країна зобов`язується стосовно своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також усі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати обсяг розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи.
Отже, товарна підпозиція товарної номенклатури ЗЕД Китаю та Європейського Союзу співпадає з товарною підпозицією товарної номенклатури Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, оскільки для класифікації товарів застосовуються одні і ті ж правила для тлумачення та встановлений єдиний обсяг розділів, груп, товарних позицій і субпозицій.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про те, що відомості в комерційному інвойсі від 19 липня 2024 року № SH20240715, де зазначено митний код товару 8518220090, а також у транзитній декларації форми T1 № 24PL322080NS082FJ9, оформленій митними органами Європейського Союзу, якій присвоєно код 85182200, підтверджують правильність класифікації ввезеного товару за товарною підпозицією УКТ ЗЕД 851822. 
Натомість класифікація цього ж товару за кодом 852713, здійснена відповідачем, є безпідставною та суперечить установленим фактичним даним і вимогам митного законодавства.
Крім того, з урахуванням приписів статті 78 КАС України суд бере до уваги обставини, встановлені рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2022 року у справі № 640/5547/22, яке набрало законної сили, і які не підлягають повторному доказуванню в цій справі. 
У зазначеній справі суд розглядав аналогічний спір, в якому оскаржувалось рішення Черкаської митниці Держмитслужби про визначення коду товару від 02 листопада 2021 року № КТ-UA902000-0005-2021, щодо товарів «портативні колонки» торговельної марки GRUNHELM моделей GW-321-BL, GW-481M-BL, GW-311-BL, GW-311-DB виробництва HUIZHOU JIEMEISI TECHNOLOGY CO., LTD (Китай) та, оцінюючи в сукупності докази, зокрема висновок судової товарознавчої експертизи від 22 листопада 2021 року № 02/11-2021 і висновок спеціалізованої лабораторії Держмитслужби від 25 серпня 2021 року № 1420003103-0128, встановив таке:
- досліджені вироби є звуковідтворювальною апаратурою, поєднаною з гучномовцями та обладнаною засобами цифрового зчитування (MicroSD, USB), функцією Bluetooth, можливістю відтворення зовнішнього аналогового аудіосигналу, іноді - мікрофоном;
- наявний FM-модуль має допоміжний характер і не надає системі її основної властивості радіоприймача: зокрема, відсутні шкала/інші технічні засоби для повноцінного налаштування частоти, доступне лише УХВ-діапазонне прослуховування;
- за визначальними характеристиками такі товари не належать до приймальної апаратури для радіомовлення товарної позиції 8527, натомість класифікуються в межах товарної позиції 8518 (зокрема, експертом визначено 8518 22 00 90 як відповідну підкатегорію), що передбачає ставку мита 10%;
Таким чином, преюдиційно встановлено, що спірні портативні колонки за своїми об`єктивними технічними властивостями класифікуються в межах позиції 8518 УКТ ЗЕД зі ставкою ввізного мита 10 %, а посилання митного органу на позицію 8527 є помилковим. 
При цьому, хоч рішення про визначення коду товару від 02 листопада 2021 року № КТ-UA902000-0005-2021 було прийнято на підставі Закону України «Про Митний тариф України» від 04 червня 2020 року № 674-ІX, а спірне рішення про визначення коду товару від 19 грудня 2024 року № 24UA90200000028-КТ на підставі Закону України «Про Митний тариф України» від 19 жовтня 2022 року № 2697-ІX, товарні позиції 8518, 8519, 8527 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) при введенні нового митного тарифу не змінювалися.
Відтак, враховуючи, що позивачем до митного органу надано усі необхідні документи для визначення митної вартості імпортованого товару, які цілком достатні для підтвердження кількісних та вартісних показників імпортованого товару, повноти і достовірності митної вартості товару, то визначення коду товару на підставі оскаржуваного рішення митного органу є необґрунтованим.
Посилання відповідача на рішення про класифікацію товару від 25 липня 2023 року № 23UA90200000015-КТ, яке було предметом судового розгляду у справі №320/32976/23, апеляційний суд вважає необґрунтованим, оскільки зазначеним рішенням Черкаською митницею було здійснено класифікацію товарів - портативних колонок моделей GW-4239-BM та GW-818-BM, які не є ідентичними тим моделям (GW-311-BL, GW-311-DB, GW-441-BL, GW-321-BL, GW-481M-BL), що є предметом оскарження у межах даної справи. Відтак, це рішення не може бути покладене в основу для підтвердження правильності класифікації товару у спірних правовідносинах.
Щодо посилань апелянта на право митниці змінити класифікацію у зв`язку з складним випадком та у зв`язку з цим наявність підстав для самостійного перегляду класифікації товару, то відповідачем жодних доказів на підтвердження складності класифікації, як то: протиріч між описом товару та УКТ ЗЕД, неоднозначності у застосуванні правил інтерпретації чи міжнародної судової або адміністративної практики, відповідачем не надано. Навпаки, товар за своїми об`єктивними ознаками (наявність відтворювальної функції, вбудованого акумулятора, відсутність функції передачі сигналу) однозначно відповідає коду 8518220090 згідно з УКТ ЗЕД. 
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 308, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Черкаської митниці залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                       Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                          Файдюк В.В.

                                                                                                    Штульман І.В.