ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року 
м. Київ

справа №380/19995/24
адміністративне провадження №К/990/23886/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Кашпур О.В.,
суддів - Соколова В.М., Уханенка С.А.,
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства            та продовольчих програм у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Давида Йосиповича про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року, постановлену в складі колегії суддів: судді-доповідача Ільчишин Н.В., суддів Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
У С Т А Н О В И В :
І. Короткий зміст обставин справи і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій 
1. У вересні 2024 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
2. Львівський окружний адміністративний суд ухвалою від 22 жовтня 2024 року залучив до участі у справі в якості другого відповідача - державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Павліва Давида Йосиповича.
3. Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 19 лютого 2025 року відмовив у задоволенні позовних вимог. 
4. Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, 27 лютого 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм          у Львівській області подало до Восьмого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу, яку Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03 березня 2025 року залишив без руху і встановив Управлінню державного агентства                  з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 7267,20 грн.
5. 06 березня 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області подало до Восьмого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» клопотання про відстрочення сплати судового збору. 
6. Ухвалою від 26 березня 2025 року Восьмий апеляційний адміністративний суд у задоволенні клопотання Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства             та продовольчих програм у Львівській області про відстрочення сплати судового збору відмовив. Апеляційну скаргу Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року повернув скаржнику, оскільки він не усунув недоліку апеляційної скарги в установлений апеляційним судом строк.
7. 28 квітня 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області повторно подало до Восьмого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» апеляційну скаргу           на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, а 30 квітня 2025 року - заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
8. Ухвалою від 06 травня 2025 року Восьмий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в клопотанні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області від 30 квітня 2025 року. Апеляційну скаргу Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року залишив без руху та встановив скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання клопотання із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.
9. 13 травня 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області подало до Восьмого апеляційного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
10. Ухвалою від 27 травня 2025 року Восьмий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві             про поновлення строку апеляційного оскарження Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області. Відмовив                у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області від 13 травня 2025 року. Відмовив у відкритті апеляційного провадження за  апеляційною скаргою Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року на підставі пункту 4 частини першої статті            299 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
ІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги
11. Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в           якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 травня  2025 року та направити справу до цього ж суду на новий розгляд.
12. Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області висловлює незгоду з оскаржуваною ухвалою              суду апеляційної інстанції. Указує на порушення апеляційним судом норм процесуального і матеріального права. Зазначає про своєчасне подання первинної апеляційної скарги на    рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року та право                на повторне звернення з апеляційною скаргою, що Управлінням державного агентства                       з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації права на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та вжито усіх залежних від нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги (сплати судового збору), які стали підставою для повернення первинної апеляційної скарги, що повторно апеляційну скаргу з квитанцією про сплату судового збору подано після повернення матеріалів справи із суду касаційної інстанції та закінчення чергової відпустки (до 25 квітня 2025 року) начальника Управління. Скаржник посилається               на практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої право на доступ до суду включає в себе й право на ухвалення рішення у справі.
IІІ. Рух справи у суді касаційної інстанції
13. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Кашпур О.В., суддів Соколова В.М., Уханенка С.А. ухвалою від 01 липня 2025 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою. 
14. Відзивів на касаційну скаргу не надійшло. 
15. Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Кашпур О.В.         від 29 жовтня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження           за наявними у ній матеріалами з 30 жовтня 2025 року. 
ІV. Джерела права й акти їхнього застосування
16. За приписами статей 13, 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку судові рішення суду першої інстанції.
17. Статтею 295 КАС України установлені загальні строки на апеляційне оскарження судового рішення, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється              з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала               суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.
18. Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України, частиною шостою якої установлено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
19. Згідно із частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без           руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею               295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку,            або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів          з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
20. Суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними (пункт 4 частини першої статті 299 КАС України).
V. Позиція Верховного Суду
21. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №380/19995/24 стало оскарження судового рішення, зазначеного у частині третій статті 328 КАС України, та посилання скаржника на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
22. Надаючи оцінку обґрунтованості касаційної скарги та оскаржуваній ухвалі Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року, Верховний Суд, з урахуванням приписів статті 341 КАС України, виходить із таких міркувань.
23. Право на апеляційне оскарження судового рішення кореспондується із обов`язком учасників справи дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
24. Учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти                 усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків.
25. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених                КАС України певних процесуальних дій.
26. Стаття 287 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, яка визначає особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу             державної виконавчої служби, приватного виконавця, частина шоста якої установлює    спеціальні у відношенні до статті 295 КАС України строки на апеляційне оскарження              судового рішення (протягом десяти днів) і порядок обчислення цього строку (з дня проголошення судового рішення).
27. Водночас стаття 287 КАС України не обмежує повноваження суду апеляційної інстанції             щодо поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення і на відміну від               правил, установлених статтею 270 КАС України, передбачений статтею 287 КАС України строк       на апеляційне оскарження не є преклюзивним.
28. Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС України закріплюють дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, а саме: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
29. Норми КАС України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними            при вирішенні питання щодо поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин у справі. При цьому доведення поважності причин пропущення строку звернення до суду покладається саме на особу, яка звертається з апеляційною скаргою та заявою/клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
30. Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду необхідно виходити, зокрема, з того, що причина пропущення строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом           строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила         строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
31. Водночас у справах цієї категорії, які є терміновими відповідно до норм КАС України, надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції порядку проголошення та вручення (надсилання) копій судових рішень. Також надзвичайно важливим в аспекті реалізації учасниками справи права на апеляційне оскарження є дотримання судом першої інстанції вимог щодо змісту резолютивної частини рішення, зокрема, роз`яснення сторонам строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.
32. За приписами частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення               є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення                до електронного кабінету особи (пункт 2). Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний             за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
33. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що повернення апеляційної скарги              не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку, встановленому законом.            Водночас сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку, тому при вирішенні питання поважності/неповажності наведених скаржником причин пропущення строку на апеляційне оскарження суд має враховувати також й ті обставини,               які стали підставою для повернення попередньо поданої апеляційної скарги, а також період             часу, який сплинув із моменту, коли скаржник дізнався про відповідне судове рішення (ухвалу про повернення апеляційної скарги) до моменту повторного звернення з апеляційною скаргою,          і яким саме чином останній діяв протягом відповідного періоду часу. Суд апеляційної інстанції має враховувати, чи вчинялися особою, яка має намір подати апеляційну скаргу, усі можливі         та залежні від неї дії у розумні строки, без зайвих зволікань, з метою виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку на апеляційне оскарження судового рішення.
34. Матеріалами справи №380/19995/24 установлено, що Львівським окружним адміністративним судом 19 лютого 2025 року, за результатом розгляду справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, ухвалено  рішення про відмову Управлінню державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області у задоволенні позовних вимог і роз`яснено, що рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення. Копію рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року доставлено до електронного кабінету Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області 20 лютого 2025 року (22:11), що підтверджується довідкою відповідального працівника Львівського окружного адміністративного суду про доставку електронного листа, а 27 лютого 2025 року, тобто у строк, установлений статтею 287 КАС України, Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства                  та продовольчих програм у Львівській області подало апеляційну скаргу, яку Восьмий      апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03 березня 2025 року залишив без руху               через несплату судового збору. 06 березня 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області подало клопотання про відстрочення сплати судового збору, в задоволенні якого                    Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 26 березня 2025 року відмовив                    та повернув апеляційну скаргу скаржнику, оскільки він не усунув недоліку апеляційної               скарги в установлений апеляційним судом строк. Копію ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року доставлено до електронного кабінету Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області 26 березня 2025 року (21:20), що підтверджується довідкою відповідального працівника Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.
35. 28 квітня 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області повторно подало апеляційну    скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, а 30 квітня 2025 року - заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Восьмий апеляційний адміністративний           суд ухвалою від 06 травня 2025 року визнав неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в клопотанні Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області від 30 квітня 2025 року. Апеляційну скаргу Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року залишив без руху та встановив скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку апеляційної скарги шляхом подання клопотання із зазначенням інших поважних підстав для поновлення строку з відповідними обґрунтуваннями та доказами причин пропуску такого строку.
36. 13 травня 2025 року Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області подало до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій на обґрунтування поважності причин пропущення строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року послалося на те, що         суд першої інстанції, всупереч нормам статті 295 КАС України, обмежив позивача десятиденним строком на оскарження рішення суду в справі №380/19995/24, що Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області має право на повторне звернення з апеляційною скаргою і вдруге апеляційну скаргу подало з квитанцією про сплату судового збору та після повернення матеріалів справи                      із суду касаційної інстанції, а також закінчення чергової відпустки (до 25 квітня 2025 року) начальника Управління. 
37. Ухвалою від 27 травня 2025 року Восьмий апеляційний адміністративний суд визнав неповажними підстави для поновлення строку апеляційного оскарження, наведені в заяві про поновлення строку апеляційного оскарження Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області. Відмовив у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області від 13 травня 2025 року та у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства                   та продовольчих програм у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року на підставі пункту 4 частини першої статті            299 КАС України.
38. Постановляючи вказану ухвалу суд апеляційної інстанції виходив, зокрема, із того, що  оскаржуване судове рішення ухвалено 19 лютого 2025 року, копію якого отримано скаржником через підсистему «Електронний суд» - 21 лютого 2025 року. Вперше апеляційна скарга Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду                  від 19 лютого 2025 року до апеляційного суду надійшла 28 лютого 2025 року, яку ухвалою  Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року повернуто скаржнику. Повторно до суду апеляційної інстанції позивач звернувся лише 28 квітня 2025 року.                      При цьому поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Таким чином, дослідивши обґрунтування, наведені у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що наведені підстави не є поважними, оскільки                 такі не містить посилань на те, які непереборні та істотні обставини позбавили скаржника можливості вчасно звернутися з апеляційною скаргою. Наведені скаржником доводи не можуть бути достатньою підставою для поновлення строку оскарження, що свідчить про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення відповідного клопотання скаржника.
39. Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, і, після закінчення таких строків,            якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.           Без наявності строків на процесуальну дію або без їхнього дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.
40. Згідно із позицією Верховного Суду, неодноразово висловленою, строк на апеляційне оскарження судового рішення у разі повторного подання апеляційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов: первинне звернення з апеляційною скаргою відбулося у межах передбаченого процесуальним законом строку на апеляційне оскарження; повторне подання апеляційної скарги відбулося у межах строку апеляційного оскарження, установленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення попередньої скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань; скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на апеляційне оскарження та вжито усіх можливих і залежних від              нього заходів з метою усунення недоліків апеляційної скарги, що стали підставою для повернення вперше поданої апеляційної скарги, й такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення з апеляційною скаргою; доведено, що повернення попередньо поданої апеляційної скарги відбулося з причин, що не залежали від особи, яка оскаржує судове рішення, та які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду апеляційної інстанції,                      й не могли бути усунуті скаржником; наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
41. Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою. Норми,            що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.
42. Верховний Суд уважає, що, постановляючи оскаржувану ухвалу від 27 травня 2025 року,           суд апеляційної інстанції правомірно виходив із того, що Управлінням державного агентства                 з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області              не було доведено таких обставин, які б давали підстави для поновлення йому строку звернення до суду з апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду               від 19 лютого 2025 року в справі №380/19995/24. 
43. Приписи статті 44 КАС України передбачають обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (частина друга), зокрема, виконувати процесуальні дії в установлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).
44. Наведеними приписами КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення            до наявних у них прав і здійснювати їхню реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок і зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, установлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження, усунення недоліків апеляційної скарги.
45. Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб           і невиконання скаржником вимог процесуального закону або суду не належать до об`єктивних обставин особливого та непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку на його апеляційне оскарження.
46. Органи державної влади, державні установи та організації, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків разом з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та            в належний спосіб дотримуватися своїх власних внутрішніх правил і процедур, установлених,             у тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їхнього порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтермінувати виконання процесуальних обов`язків.
47. Безпідставними є посилання Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області на те, що суд першої інстанції обмежив позивачу право на оскарження рішення суду в справі №380/19995/24, установивши не тридцятиденний, а десятиденний строк на його оскарження, оскільки стаття 287 КАС України є спеціальною нормою процесуального закону, яка визначає особливості провадження у справах, зокрема, з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, й частина шоста цієї статті установлює спеціальні у відношенні до статті   295 КАС України строки на апеляційне оскарження судового рішення, а саме: протягом десяти днів з дня його проголошення. 
48. Водночас вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до апеляційного суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, установлених процесуальним законом, оскільки в такому           випадку порушуватиметься принцип юридичної визначеності. Апеляційна скарга на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року в справі №380/19995/24 подана Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства                 та продовольчих програм у Львівській області вдруге зі значним пропуском установленого статтею 287 КАС України строку на апеляційне оскарження рішення суду в справі цієї категорії. Апеляційну скаргу Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області подало вдруге (28 квітня 2025 року) аж через місяць після отримання копії ухвали суду апеляційної інстанції від 26 березня                2025 року про повернення попередньої апеляційної скарги (доставлена до електронного кабінету скаржника 26 березня 2025 року (21:20)). Попередня апеляційна скарга на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року була повернута Управлінню державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області у зв`язку з неусуненням її недоліку, а саме несплатою позивачем судового збору. При цьому у ситуації з пропуском строків органами державної влади, державними установами та організаціями поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Відсутність бюджетного фінансування для сплати судового збору не надає суб`єкту владних повноважень права в будь-який час реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення та              не може слугувати належною підставою для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
49. Подання Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства      та продовольчих програм у Львівській області до Верховного Суду касаційної скарги на             ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2025 року про повернення первинної апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду               від 19 лютого 2025 року в справі №380/19995/24 не перешкоджало повторному зверненню               з апеляційною скаргою та не зупиняло відповідних строків оскарження. Водночас перебування начальника Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства             та продовольчих програм у Львівській області у відпустці (у період з 17 квітня 2025 року                 по 25 квітня 2025 року включно) не можна вважати такими обставинами, які відтермінували позивачу встановлений законом строк на апеляційне оскарження рішення суду першої         інстанції у справі цієї категорії. Управління державного агентства з розвитку меліорації,      рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області повинне передбачати              та забезпечувати безперебійне функціонування для своєчасного виконання відповідних   напрямків роботи, забезпечувати неухильне та своєчасне виконання своїх обов`язків, у тому числі щодо дотримання встановленого законом строку на апеляційного оскарження судового рішення. Управлінням державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області не було надано належних доказів, які б свідчили про неможливість повторно звернутися з апеляційною скаргою аж до 28 квітня 2025 року. 
50. Беручи до уваги наведене, Верховний Суд уважає, що Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 27 травня 2025 року обґрунтовано відмовив Управлінню державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм          у Львівській області у задоволенні заяви про поновлення строку апеляційного оскарження              від 13 травня 2025 року та у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною           скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2025 року               в справі №380/19995/24 на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України,              оскільки позивач не навів достатніх обґрунтувань та не надав допустимих і переконливих доказів, які б доводили підстави для поновлення йому строку звернення до суду з повторною апеляційною скаргою.
51. Доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав уважати, що оскаржувана ухвала постановлена апеляційним судом з порушенням норм процесуального права, що призвело до необґрунтованої відмови у відкритті апеляційного провадження.
52. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.
53. З огляду на зазначене та приписи статті 350 КАС України, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області без задоволення, а оскаржуваної ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року в справі №380/19995/24 - без змін.
VІ. Судові витрати
54. Ураховуючи результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Львівській області залишити без задоволення. 
2. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2025 року в справі №380/19995/24 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                                          О. В. Кашпур 
Судді:                                                                                                     В. М. Соколов  
                                                                                                    С. А. Уханенко