ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 р.	Справа № 480/6769/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Спаскіна О.А. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 18.09.2025, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40602,  по справі № 480/6769/21
          за позовом           ОСОБА_1  
          до          Головного управління ДФС у Сумській області                  
          про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:
07.08.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про здійснення судового контролю в порядку статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просив зобов`язати ГУ ДФС в Сумській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення від 30.12.2021 по справі № 480/6769/21.
18.09.2025 ухвалою Сумського окружного адміністративного суду у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 480/6769/21- відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він, посилаючись на неповне з`ясування судом обставини, що мають значення для справи, просив скасувати ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 18.09.2025 та направити справу до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач вказує, що з огляду на відсутність у відповідача відкритих рахунків та недостатність фінансування виконавчий лист, виданий на підставі рішення Сумського окружного адміністративного  суду від 30.12.2021 по справі « 480/6769/21 до теперішнього часу знаходиться в Казначействі на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Заходи щодо виконання рішень суду, що гарантовані державою», відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845. Тобто, вказане рішення суду понад три роки не виконується як відповідачем, так і Казначейством. 
Вважає помилковим висновок суду першої інстанції про підтвердження вчинення відповідачем дій щодо виконання рішення суду, а саме здійснення відповідних розрахунків про потребу у коштах для виплати позивачу коштів на виконання судового рішення у цій справі. Зазначив, що надані відповідачем до суду заперечення на заяву про встановлення судового контролю від 28 серпня 2025 року № 203/РГ, копія листа Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області від 04 серпня 2025 року № 04-18-10/5099 та копія наказу ГУ ДФС у Сумській області від 23 липня 2025 року № 3/РГ «Про затвердження персонального складу комісії з реорганізації ГУ ДФС у Сумській області» не містять відомостей про заходи, які б здійснювалися саме відповідачем, а не Казначейством, що були б спрямовані на виконання судового рішення, так само як і не містять розрахунки, про які зазначено судом. 
Стверджує, що факт виконання судового рішення за бюджетною програмою КПКВК 3504040 жодним чином не звільняє ГУ ДФС у Сумській області від обов`язку виконати судове рішення, так само як і не перешкоджає цьому. Боржником у цій справі залишається саме ГУ ДФС у Сумській області та середній заробіток стягнуто за рішенням суду саме з відповідача, а не безпосередньо з Державного бюджету України. 
Крім того, апелянт вказує, що ГУ ДФС у Сумській області має можливість відкрити рахунки в казначействі, домогтися відповідного фінансування та виконати судове рішення. У випадку якщо відповідач не може вчинити зазначені дії то він повинен завершити розпочату у 2019 році реорганізацію ГУ ДФС у Сумській області як про це зазначено у п.п. 2 ч. 10 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Бюро економічної безпеки України», оскільки тривале зволікання із завершенням реорганізації порушує права позивачів у справах даної категорії. На переконання апелянта, встановлення судового контролю спонукатиме відповідача до вчинення зазначених дій. Стверджує, що знаходження судового рішення у цій справі на виконанні за бюджетною програмою КПКВК 3504040 є прямим наслідком невжиття відповідачем будь-яких заходів спрямованих на виконання судового рішення та зволікань із завершенням реорганізації. 
Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до положень ч.1 ст. 308 , п.3 ч.1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи проведено в порядку письмового провадження за наявними у ній доказами та в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, вивчивши обставини справи, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по даній справі, оскільки резолютивна частина судового рішення є рішенням майнового характеру, судом стягнуто конкретну суму з відповідача. Зазначив, що судове рішення не має зобов`язального характеру для відповідача, не підлягає виконанню виконавчою службою. При цьому судом вказано, що виконання судового рішення, а саме перерахування коштів позивачу з бюджету здійснюється не відповідачем, а казначейською службою, яка не є стороною по даній справі та відносно якої, з урахуванням приписів КАС України, у суду відсутні підстави для зобов`язання подавати звіт про виконання судового рішення по даній справі.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Аналіз вище вказаних норм законодавства вказує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
Питання, пов`язані зі здійсненням судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах врегульовані статтями 382-383 КАС України.
Відповідно до статті 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
У заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).
Якщо судове рішення набрало законної сили, то відсутність матеріалів судової справи у зв`язку з їх витребуванням судом апеляційної або касаційної інстанції не перешкоджає розгляду заяви, крім випадку зупинення виконання судового рішення судом касаційної інстанції або зупинення виконавчого провадження.
Відсутність виконавчого провадження з примусового виконання судового рішення не перешкоджає розгляду заяви.
За письмовою заявою заявника суд під час ухвалення рішення суду може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати звіт про його виконання.
Перебіг строку для подання звіту починається з дня набрання законної сили рішенням суду.
Заява, передбачена абзацом першим цієї частини, може бути подана не пізніше завершення судових дебатів, а якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження - не пізніше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Суд під час ухвалення рішення суду за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене таке рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення суду, якщо суд допускає його негайне виконання.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 382-1 КАС України суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.
За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.
Суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення особисто керівника суб`єкта владних повноважень.
Якщо суб`єктом владних повноважень є колегіальний орган і судовим рішенням такого суб`єкта владних повноважень зобов`язано вчинити певні дії, суд може зобов`язати подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення кожного з членів такого колегіального органу, до чиїх повноважень, завдань чи функцій належить забезпечення виконання такого судового рішення.
Матеріалами справи встановлено, що рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі № 480/6769/21, зокрема, стягнуто з Головного управління ДФС у Сумській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10 641,30 грн.
06.07.2022 Сумським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 480/6769/21.
Відповідно до ч. 1 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження", із заявою про виконання рішення суду.
Механізм виконання судових рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року №845 (далі Порядок№845).
У пункті 3 Порядку № 845 зазначено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів, виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів.
Відповідно до пункту 25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника: за захищеними видатками, визначеними Бюджетним кодексом України; із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору; поштових послуг під час здійснення переказу коштів із соціальних виплат, передбачених державним бюджетом на відповідний рік (у тому числі пенсій всіх видів та поштових послуг з доставки та виплати сум компенсаційних виплат); за видатками спеціального фонду відповідного бюджету на оплату праці та нарахування на заробітну плату, придбання медикаментів, забезпечення продуктами харчування, оплату комунальних послуг та енергоносіїв; з рахунків із спеціальним режимом використання; за рахунок позик/грантів за міжнародними договорами; у випадку, встановленому абзацом другим пункту 30 цього Порядку.
У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.
Згідно пункту 25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).
Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.
Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. В разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.
Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.
Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.
Пунктом 28 Порядку №845 встановлено, що орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.
З аналізу наведених норм слідує, що судове рішення про стягнення з державного органу коштів виконується органами Державної казначейської служби України шляхом безспірного списання коштів з рахунків боржника.
Матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що виданий Сумським окружним адміністративним судом виконавчий лист у справі № 480/6769/21 від 06 липня 2022 року було направлено позивачем до Головного управління Державної казначейської служби України у Сумській області на виконання шляхом безспірного списання коштів з рахунків відповідача. 
Листом від 11.03.2025 Конотопське УДКС України Сумської області повідомило позивача про те, що виконавчий лист про стягнення з відповідача коштів на виконання судового рішення по даній справі прийнято до виконання, буде виконано в порядку черговості відповідно до Порядку №845.
Таким чином, на даний час рішення суду по даній справі, яким було стягнуто з державного органу на користь позивача кошти, звернуто позивачем до примусового виконання та виконується органами Державної казначейської служби в порядку, визначеному Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» та Порядком №845.
Колегія суддів зауважує, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2021, яким, зокрема, стягнуто з ГУ ДФС у Сумській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 10 641,30 грн не покладає на відповідача (боржника) зобов`язань як таких. 
За відсутності зобов`язання відповідач (боржник) не має про що звітувати суду. Участь боржника у виконанні рішення про стягнення - відсутня. 
Виконання рішення суду про стягнення з боржника коштів відбувається шляхом списання коштів з його рахунків органами Державного казначейства України.
Відтак, судове рішення в частині стягнення з ГУ ДФС у Сумській області грошової суми у розмірі 10 641,30 грн було скеровано до органів Казначейства на примусове стягнення грошових коштів на користь позивача.
Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для зобов`язання відповідача подавати звіт щодо виконання рішення Сумського окружного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі № 480/6769/21 в частині стягнення грошової суми у розмірі 10 641,30 грн, адже у процедурі виконання рішення суду про стягнення коштів відсутні будь-які дії боржника, про які він міг би звітувати.
Посилання апелянта на те, що відповідачем по справі є  ГУ ДФС України в Сумській області та з якого стягнено  середній заробіток за час вимушеного прогулу, і який не вживав жодних заходів  на виконання судового рішення колегія суддів вважає такими, що не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції, оскільки  з відповідача стягнена зазначена грошова сума на користь позивача. У випадку надходження грошових коштів на рахунок відповідача за відповідним цільовим призначенням, органи Казначейства автоматизованим способом, пропорційно обсягу виділених з державного бюджету коштів та кількості отримувачів, здійснюють розрахунок та часткову виплату заборгованості.
Згідно з частиною другою статті 382-1 КАС України за наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного  висновку щодо відсутності підстав для задоволення заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 07.08.2025 у справі № 480/6769/21.
Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені всі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.
Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив обставини справи, прийняв законне та обґрунтоване судове рішення, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.   
Керуючись ст. ст. 243, 250,  311 , 315,  316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2025 року по справі № 480/6769/21  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    О.А. Спаскін   	
Повний текст постанови складено  27.10.2025 року