ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

16 вересня 2025 року
м. Харків

справа № 644/4216/23
провадження № 22-ц/818/3999/25

Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,
за участю секретаря: Смелянець К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14 червня 2024 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства “Кредобанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 30 травня 2025 року, постановленого під головуванням судді Мартинової О.М., -
в с т а н о в и в:
У квітні 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення суду.
Ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 30 травня 2025 року у задоволенні заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити заяву боржника про розстрочення виконання судового рішення.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що матеріальний стан заявниці на даний час не дозволяє здійснити оплату всієї грошової суми одразу, оскільки на її утриманні знаходиться батько, 1930 року народження, який потребує постійного догляду, а також у зв`язку з воєнною агресією РФ за місцем роботи з 01.05.2022 року була виведена на простій. Крім того зазначає, що 09.06.2025 року нею було здійснено переказ грошових коштів з метою погашення кредиту у сумі 135 000 грн, а 10.06.2025 року ще 45000 грн., Вважає, що вищезазначене є підставою для задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.
У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство “Кредобанк”просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін,.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що заявником не надано належних доказів, що підтверджували б винятковість обставин для відстрочення виконання судового рішення. Зазначені заявником обставини не є винятковими та їх не можна вважати такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим відповідно до вимог ч. 4ст. 435 ЦПК України.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.06.2024 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором №іро21084 від 24.03.2021 року в розмірі 561633,25 гривень, яка складається з 488246,62 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 73386,63 грн - заборгованість за відсотками. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Кредобанк» витрати по сплаті судового збору в сумі 8424,50,50 грн. В задоволенні решти вимог - відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 03.04.2025 року апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 червня 2024 року залишено без змін.
Як на підставу вимог про розстрочку виконання вищевказаного рішення суду, ОСОБА_1 посилалася на те, що вона на даний час має дохід, який не дозволяє виконати рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 14 червня 2024 року. Крім того, вказує, що на її утриманні перебуває особа похилого віку її батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який тяжко хворіє та потребує постійного стороннього догляду. ОСОБА_1 окремо вказала, що всі договірні умови за кредитним договором виконувалися нею своєчасно та в повному обсязі до 24.02.2022 року. При цьому, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан в державі неодноразово безперестанно продовжувався та триває до теперішнього часу. В зв`язку з ракетно-бомбовими ударами та артилерійськими обстрілами м.Харкова та перебуванні на її утриманні (піклуванні) батька – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою збереження життя та здоров`я батька та свого власного життя, вона вимушена була наприкінці квітня - на початку травня 2022 року покинути місце постійного проживання та переїхати в більш безпечне місце, де мешкає з батьком по теперішній час. Стан здоров`я її батька не дозволяв та не дозволяє його знаходження без стороннього догляду, крім цього, у нього відсутні будь-які можливості для самостійного обслуговування своїх щоденних життєвих потреб внаслідок захворювань та хірургічних втручань. Так, в період з наприкінці квітня - на початку травня 2022 року по 25.01.2024 року вона не проживала та не перебувала зареєстрованою за адресою в м.Харкові, не отримувала жодних повідомлень (скарг, претензій) кредитора (позивача) ані в письмовому вигляді, ані в телефонному режимі. Засоби мобільного зв`язку у сел. Ков`яги Валківської міської громади працюють не стабільно, якість зв`язку незадовільна, маються постійні перебої стільникового зв`язку, a CMC повідомлення взагалі не доходять до кореспондентів. ОСОБА_1 намагалася у відповідності до законодавства України вирішити питання з АТ «Кредобанк» щодо реструктуризації боргу, внести зміни (доповнення) до кредитного договору, але все було марним. Навіть після винесення постанови Харківським апеляційним судом 03.04.2025 року зверталася до АТ «Кредобанк» з можливості реального погашення заборгованості перед банком, але отримала відмову. Також зазначила, що напад держави агресора накладає додаткові труднощі в життєдіяльності фізичних осіб і негативно впливає на виконання ними договірних зобов`язань. Крім того, юридичні особи, включаючи банківські установи України, теж не працювали з зазначений період.
Відповідно до положень статті 124, пункту 9 частини другої статті129 Конституції Українисудові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Вказане є складовою права на справедливий суд та однією із процесуальних гарантій доступу до суду, що передбаченостаттею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями частини першої, третьоїстатті 435 ЦПК України визначено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
При вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно достатті 435 ЦПК Україниїх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Згідно з частиною третьоюстатті 33 Закону України «Про виконавче провадження`за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченомуЗаконом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
За частиною четвертоюстатті 435 ЦПК Українивирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.
З аналізу викладених норм убачається, що нормамиЦПК Українине встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.
Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.
Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.
Таким чином, суд може відстрочити або розстрочити виконання судового рішення лише у виняткових випадках, за наявності обставин, що ускладнюють його виконання за умови надання достатніх доказів наявності таких обставин.
Звертаючись до суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення, як підставу, що ускладнює виконання рішення суду   ОСОБА_1  зазначила, що матеріальний стан заявниці на даний час не дозволяє їй здійснити оплату всієї суми одразу, оскільки на її утриманні знаходиться батько похилого віку, який тяжко хворіє та не може знаходитись без сторонньої допомоги.
Однак, зазначені обставини не є беззаперечним доказом скрутного майнового стану заявника, яке є достатньою підставою для розстрочки виконання рішення суду.
Доказів щодо понесених витрат відповідачкою на утримання та лікування її батька до суду надано не було.
Надані до суду апеляційної інстанції копії квітанцій про сплату частини боргу за кредитним договором у сумі 135000 грн. та 45 000 грн. не були предметом розгляду суду першої інстанції і не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції.
Натомість зазначені обставини можуть бути враховані судом при повторному зверненні із відповідною заявою про розстрочення або відстрочення виконання рішення суду.
Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного та обґрунтованого висновку, що заявницею не надано доказів існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим через її майновий стан.
Колегія суддів погоджується з тим, що наведені заявницею обставини, не можуть розцінюватись як такі, що є особливими або винятковими, та у відповідності до приписівстатті 435 ЦПК України унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення про стягнення коштів.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно вирішив справу на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви.
Доводи апеляційної скарги виводи суду не спростовують.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободзобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно дост. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 367 - 369,372,374,375,381 - 384 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Немишлянського районного суду м. Харкова від 30 травня 2025 року, - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбаченихст. 389 ЦПК України.

Головуючий:                                                                О.В. Маміна

Судді:                                                                        Н.П. Пилипчук

                                                                               О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення складено 16.09.2025 року.