Номер провадження: 22-ц/813/5777/25 
Справа № 947/20414/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
Іменем України
16.10.2025 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів:Лозко Ю.П., Карташова О.Ю.,
за участю секретаря судового засідання – Нечитайло А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 
на заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 року
за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в :
Короткий зміст вимог
У червні 2024 року АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи заявлені вимог тим, що між АТ «Акцент-Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № б/н від 13 січня 2018 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, однак своє зобов`язання щодо своєчасного погашення кредиту відповідач не виконав. Порушення відповідачем зобов`язань по укладеному кредитному договору №б/н від 13.01.2018 року щодо своєчасного погашення кредиту зумовило звернення АТ «Акцент-Банк» до суду із відповідним позовом.
З огляду на викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2018 року, яка станом на 06 червня 2024 року становить 98420,74 грн та складається з: 56203,42 грн заборгованість за кредитом; 42217,32 грн заборгованість за відсотками.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Київський районний суд м. Одеси заочним рішенням від 28 серпня 2024 року позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 січня 2018 року у розмірі 98420,74 грн, яка складається з: 56203,42 грн – заборгованість за кредитом, 42217,32 грн – заборгованість за відмотками. Вирішено питання про судові витрати. 
20 січня 2025 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хархан О.В., звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року та просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, зазначаючи, що відповідач не згодний з розрахунком заборгованості, відсотки нараховані не правомірно, відсутні докази погодження їх розміру з відповідачем, а також вказував, що відповідачем поверталися кошти на погашення заборгованості, тому заборгованість відсутня.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 лютого 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року задоволено. Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 серпня 2024 року скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.
Київський районний суд рішенням від 13 березня 2025 року заявлені АТ «Акцент-Банк» позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13 січня 2018 року у розмірі 56203,42 грн. В іншій частині позовних вимог відмовив. Вирішено питання про судові витрати. 
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо порядку та строку повернення кредитних коштів, розміру та порядку оплати процентів за користування кредитним коштами, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. За відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, тому суд дійшов висновку про відмову у стягненні нарахованої банком заборгованості за процентами.
Суд зазначив, оскільки укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно розрахунку заборгованості заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за тілом кредиту становить 56203,42 грн, а розмір нарахованих відсотків - 42217,32 грн, правомірність нарахування яких позивачем належними і допустимими доказами не підтверджено.
Суд першої інстанції зазначив, що надані суду докази підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та доведення позивачем порушення відповідачем зобов`язань по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 56203,42 грн та недоведеність правомірності нарахування відсотків, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах доведеної заборгованості.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Хархан Оксана Володимирівна, просить заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 року скасувати та у задоволенні позовних вимог АТ «Акцент-Банк» відмовити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваного рішення суду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована відсутністю в анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у А-Банку від 13 січня 2018 року умов щодо розміру кредитного ліміту та розміру, підстав і порядку нарахування процентів, комісій, пені. При цьому, зауважує, що наданих банком витяг з Умов та правил надання банківських послуг та витяг із Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD» не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи в свою чергу не містять підтверджень, що саме ці умови та тарифи розумів відповідач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. 
Скаржник зазначає, що надана банком довідка за картками і довідка за лімітами не містить об`єктивних і достатніх даних щодо всіх істотних умов укладеного сторонами договору. З огляду на викладене, стверджує, що АТ «Акцент-Банк» не підтвердило належними доказами укладення з ОСОБА_1 договору про надання банківських послуг на умовах, які зазначені в позові, у зв`язку із чим, наданий розрахунок заборгованості за договором достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом по справі.
Посилається на те, що виписка по картці свідчить, що у період з 13 січня 2018 року по 21 листопада 2023 року ОСОБА_1 використав 56203,42 грн і повернув 68018,63 грн кредитних кошті. Оскільки загальна сума повернутих відповідачем банку грошових коштів перевищує загальну суму використаних кредитних коштів, на думку скаржника, в нього відсутня заборгованість перед АТ «Акцент-Банк» за кредитним договором № б/н від 13 січня 2019 року, а тому у задоволені позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 19 травня 2025 року відкрито апеляційне провадження та роз`яснено АТ «Акцент-Банк» його право на подання відзиву на апеляційну скаргу у відповідності до положень ст. 360 ЦПК України.
АТ «Акцент-Банк» 18 травня 2025 року отримало копію апеляційної скарги з додатками та 22 травня 2025 року копію ухвали про відкриття апеляційного провадження в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідками.
ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Харкан Оксана Володимирівна, копію ухвали про відкриття апеляційного провадження отримав 22 травня 2025 року в електронного кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 09 червня 2025 року справу призначено до розгляду.
10.06.2025 року від АТ «Акцент-Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, який сформований в системі «Електронний суд».
Відповідно до довідок про доставку електронного документу АТ «Акцент-Банк» 18 травня 2025 року отримало копію апеляційної скарги з додатками та 22 травня 2025 року копію ухвали про відкриття апеляційного провадження в електронному кабінеті Електронного суду.
Отже строк розпочався з наступного дня, тобто з 23 травня 2025, останнім днем для подання відзиву, з урахуванням положень ч. 6 ст. 272 ЦПК України, є 02 червня 2025 року.
Проте, відзив на апеляційну скаргу подано 10 червня 2025 року з пропуском строку встановленого в ухвалою суду про відкриття апеляційного провадження.
Відповідно ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.
Згідно ч. 2 ст. 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку.
Апеляційний суд зазначає, що як прохальна частина відзиву, так і його зміст не містять клопотання про поновлення строку на подання відзиву. Окремого клопотання про поновлення строку до відзиву також не додано, враховуючи викладене відзив підлягає залишенню без розгляду.
ОСОБА_1 про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у відповідності п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130 ЦПК України.
Адвокат Хархан Оксана Володимирівна, яка діє від імені ОСОБА_1 , судову повістку отримала 15 вересня 2025 року в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
АТ «Акцент-Банк» повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом отримання 15 вересня 2025 року судової повістки в електронному кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися та причини такої неявки суду не повідомлено. 
Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи/розгляду без участі на адресу суду не надходило.
Відповідно до положень ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Із матеріалів справи вбачається, що рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1  на користь АТ «Акцент-Банк»заборгованості за відсотками в сумі 42217,32 грн ніким із сторін в установленому законом порядку не оскаржується, тому в цій частині рішення суду не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції згідно положень ч. 1 ст. 367 ЦПК України та п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку” № 12 від 24.10.2008 року.
Предметом апеляційного розгляду є рішення суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у сумі 56203,42 грн заборгованість.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що підписана відповідачем анкета-заява не містить умов щодо порядку та строку повернення кредитних коштів, розміру та порядку оплати процентів за користування кредитним коштами, тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. За відсутності належних доказів, які б достовірно підтверджували прийняття представлених банком умов та тарифів відповідачем та приєднання до них як другої сторони до запропонованого договору, тому суд дійшов висновку про відмову у стягненні нарахованої банком заборгованості за процентами.
Суд зазначив, оскільки укладений між сторонами кредитний договір у вигляді анкети-заяви, підписаної сторонами, не містить строку повернення кредиту (користування ним), а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно розрахунку заборгованості заявлена до стягнення позивачем сума заборгованості за тілом кредиту становить 56203,42 грн, а розмір нарахованих відсотків 42217,32 грн, правомірність нарахування яких позивачем належними і допустимими доказами не підтверджено.
Суд першої інстанції зазначив, що надані суду докази підтверджують наявність між сторонами кредитних відносин та доведення позивачем порушення відповідачем зобов`язань по кредитному договору, внаслідок чого утворилася заборгованість по кредиту в розмірі 56203,42 грн та недоведеність правомірності нарахування відсотків, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в межах доведеної заборгованості.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини справи, наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах,який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює банком (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Судом першої інстанції встановлено, що 13 січня 2018 року ОСОБА_1  підписано заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. При цьому, факт підписання ОСОБА_1 даної заяви-анкети останнім в апеляційній скарзі не спростовується. 
Згідно довідки за картами, ОСОБА_1 відкрито рахунок № НОМЕР_1 та видано наступні картки: НОМЕР_2 , строком дії до серпня 2021 року та НОМЕР_3 , строком дії до квітня 2027 року.
З долученої банком довідки за лімітами, клієнта ОСОБА_1 , кредитний договір № б/н від 13 січня 2018 року, за період з 13 січня 2018 року по 06 червня 2024 року, в день відкриття банківського рахунку встановлено на картку кредитний ліміт у розмірі 500,0 грн, ініціатор – клієнт, який в подальшому згідно даної довідки неодноразово змінювався, а саме: 16 січня 2018 року – збільшено до 2000,0 грн; 06 березня 2020 року – збільшено до 21000,0 грн; 14 квітня 2020 року – збільшено до 36000,0 грн; 16 червня 2020 року – збільшено до 50000,0 грн; 17 січня 2022 року – збільшено до 58000,0 грн; 29 серпня 2023 року – зменшено до 56203,42 грн; 23 листопада 2023 року – збільшено до 56300,0 грн.
При цьому, з долученої банком виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 13 січня 2018 року по 06 червня 2024 року вбачається, що останній користувався наданим йому кредитним лімітом, в тому числі й з урахуванням його періодичної зміни відповідно до вказаної довідки за лімітами, здійснював зняття кредитних коштів, їх зарахування на банківську картку та інші платіжні операції, в том числі й вносив грошові кошти з метою погашення виниклої заборгованості. Слід зауважити, що безпосередньо факт внесення грошових коштів в рахунок погашення виниклої заборгованості зазначається й скаржником в апеляційній скарзі.
Звертаючись до суду із позовом АТ «Акцент-Банк» просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.01.2018 року, яка станом на 06 червня 2024 року становить 98420,74 грн та складається з: 56203,42 грн заборгованість за кредитом; 42217,32 грн заборгованість за відсотками.
Позивачем на підтвердження позовних вимог надано копію анкети-заяви від 13.01.2018 року, яка підписана  ОСОБА_1 ; розрахунок заборгованості за договором б/н від 13.01.2018 року станом на 06.06.2024 року, паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», виписку по рахунку по картці за період з 13.01.2018 року по 06.06.2024 року, довідку за картками, довідку за лімітами за період з 13.01.2018 року по 06.06.2024 року, копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», копію Витягу з Тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD»; 
Анкета-заява містить відомості про ОСОБА_1 та його особистий підпис, однак як правильно встановлено судом першої інстанції, будь-яких зазначень щодо розміру відсоткової ставки за користування кредитним лімітом та інформації щодо штрафних санкцій у випадку неналежного виконання зобов`язань по поверненню кредитних коштів, в даній заяві не міститься, а тому заява не може бути підтвердженням обумовлення сторонами всіх істотних умов кредитування, як і наданий паспорт споживчого кредитування, з огляду на узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, що передує відповідно до ЗУ «Про споживче кредитування» укладенню кредитного договору з позичальником, так як передбачає проведення оцінки кредитодавцем кредитоспроможності споживача.
Витяг з умов та правил надання банківських послугу АТ «Акцент-Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/termsв розділі «Умови та правила» та Витяг з Умов та правил надання банківських послугу АТ «Акцент -Банк» розміщеного на сайті https://а-bank.com.ua/termsв розділі «Умови та правила» ТАРИФИ користування кредитною карткою, не підписані  ОСОБА_1 , матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання боржником кредитних коштів містили умови щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, розмір і порядок їх нарахування.
З наданого банком розрахунку заборгованості, який в свою чергу підтверджується також наданої банком випискою по картковому рахунку ОСОБА_1 за період з 13 січня 2018 року по 06 червня 2024 року вбачається, що банком систематично нараховувалися відсотки за користування наданим кредитним лімітом. При цьому, як правильно встановлено судом першої інстанції, сторонами не було обумовлено всі істотні умови кредитування та обслуговування банківських карток, в тому числі й щодо порядку і розміру нарахування відсотків за користування кредитним лімітом. Наявні відомості в матеріалах справи не містяться. 
Разом з тим, з наданого розрахунку також вбачається, що нараховані, проте не обумовлені сторонами, відсотки за користування кредитним коштами погашалися за рахунок періодичного внесення ОСОБА_1 грошових коштів з метою погашення виниклої заборгованості, у зв`язку із чим заборгованість за тілом кредиту не погашалася в повному обсязі. 
З даного розрахунку заборгованості також вбачається, що за період з 31 березня 2018 року по 26 лютого 2022 року банком нараховувалися відсотки за користування кредитом та ОСОБА_1 вносилися грошові кошти, які в свою чергу спрямовувалися банком на погашення нарахованих відсотків за кредитом. За вказаний період загальний розмір внесених грошових коштів відповідачем, за рахунок яких погашалися не обумовлені сторонами проценти, становить 31760,54 грн.
Оскільки в укладеному між сторонами договорі від 13.01.2018 року у вигляді анкети-заяви, яка додана до позовної заяви, відсутні умови щодо сплати відсотків, то у банка були відсутні правові підстави нараховувати відсотки та здійснювати зарахування сплачуваних відповідачем коштів на часткове погашення відсотків в сумі 31760,54 грн.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що заявлений банком розмір заборгованості за тілом кредиту підлягає зменшенню за рахунок розміру внесених відповідачем грошових коштів на погашення заборгованості, які зараховувалися як погашення заборгованості по відсоткам, тому розмір заборгованості за тілом кредиту, який підлягає стягненню з відповідача на користь банку становить 24442,88 грн (56203,42 грн – 31760,54 грн), з яких 56203,42 грн – заявлена банком заборгованість за тілом кредиту, 31760,54 грн – внесенні відповідач грошові кошти, які спрямовувалися банком на погашення нарахованих відсотків за користування кредитними коштами.
Натомість, судом першої інстанції вищенаведені обставини справи не враховані під час вирішення питання щодо задоволення позовних вимог банку в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, у зв`язку із чим оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає зміні у відповідній частині.

Щодо суті апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України). 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 рокув оскаржуваній частині слід змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.01.2018 року, стягнуту з   ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з 56203,42 грн до 24442,88 грн, та виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Щодо судових витрат
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позовної заяви АТ «Акцент-Банк» сплачено судовий збір у розмірі 3028,0 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 6005315416522 від 06 червня 2024 року.
Оскільки позовна заява підлягає задоволенню частково, то з ОСОБА_1  на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 757 грн.
За подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 4542,0 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9375-1672-9110-7177 від 09 квітня 2025 року. 
У зв`язку з тим, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, то з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3406,50 грн.
Відповідно до ч. 10 ст. 141 ЦПК України, при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
Таким чином, з АТ «Акцент-Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2649,50 грн (3406,5-757,0) судового збору.
Керуючись ст. 367, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє представник ОСОБА_2 задовольнити частково.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 року в оскаржуваній частині змінити, зменшивши суму заборгованості за кредитним договором № б/н від 13.01.2018 року, стягнуту з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» з 56203,42 грн до 24442,88 грн, та виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 року в частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору скасувати. 
Стягнути з Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (ЄДРПОУ 14360080) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 2649,50 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених пунктом 2 частиною 3 статті 389 ЦПК України.
Повний текст постанови складено 16 жовтня 2025 року.

Головуючий                                                                                    В.А. Коновалова

Судді       О.Ю. Карташов

Ю.П. Лозко