ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13148/22                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Т.В. Смішлива

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  24 вересня 2025 року                                                                              м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Бєлової Л.В. 
суддів:                     Аліменка В.О., Безименної Н.В.,         

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» про стягнення коштів, 

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2022 року позивач, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- стягнути з Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.08.2021 по 30.04.2022 у сумі 16 858,11 грн за реквізитами: р/р ІІА 333226690000025607306208000. МФО 322669, одержувач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, назва банку одержувача - Головне управління по м. Києву та області АТ «Ощадбанк», код ЄДРПОУ 42098368.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року адміністративний позов задоволено:
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» за період з листопада 2021 року до квітня 2022 року в сумі 16  858,11 грн.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. На думку апелянта, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.
Відповідач вказує, що подані позивачем докази не підтверджують позовні вимоги, не містять підтвердження фактично понесених витрат, розрахунки не містять сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій. 
Також апелянт зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність підстав для його поновлення.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2024 року  відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» про стягнення коштів.
Після надходження матеріалів справи до суду ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2025 року справу було призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
02 червня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач заперечує доводи апеляційної скарги та вказує про відсутність підстав для її задоволення. 
Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «Трест Київпідземшляхбуд-2» (місцезнаходження: вул. Тампере, буд. 13-Б, Київ, ідентифікаційний код 04012721) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
Позивачем проведено нарахування та направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком № 2 за період з 01.08.2021 по 30.04.2022 у сумі 16858,11 грн.
В матеріалах справи наявні розрахунки щодо пенсіонера ОСОБА_1 :
з серпня 2021 року на суму 1820,78 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  0,00 грн, місячний розмір фактичних витрат  1820,78 грн);
з вересня 2021 року на суму 1820,78 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  0,00 грн, місячний розмір фактичних витрат  1820,78 грн);
з жовтня 2021 року на суму 1868,12 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 23,67 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  23,67 грн, місячний розмір фактичних витрат  1844,45 грн);
з листопада 2021 року на суму 1844,45 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 23,67 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  0,00 грн, місячний розмір фактичних витрат  1844,45 грн);
з грудня 2021 року на суму 1797,11 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  -23,67 грн, місячний розмір фактичних витрат  1820,78 грн);
з січня 2022 року на суму 1820,78 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  0,00 грн, місячний розмір фактичних витрат  1820,78 грн);
з лютого 2022 року на суму 1746,75 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2200,00 грн в тому числі розмір пенсії 1820,78 грн, надбавка з ін джерел 379,22 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 1820,78 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  -74,03 грн, місячний розмір фактичних витрат  1820,78 грн);
з березня 2022 року на суму 2069,67 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2300,00 грн в тому числі розмір пенсії 2069,97 грн, надбавка з ін джерел 230,33 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 2069,67 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  0,00 грн, місячний розмір фактичних витрат  2069,67 грн);
з квітня 2022 року на суму 2069,67 грн (дата призначення пенсії - 18.02.2014, дата досягнення особою пенсійного віку 17.02.2024, загальний місячний розмір пенсії 2300,00 грн в тому числі розмір пенсії 2069,97 грн, надбавка з ін джерел 230,33 грн, підлягає відшкодуванню щомісяця фактичних витрат на виплату пенсії 2069,67 грн, фактичних витрат на доставку пенсії 0,00 грн, частка плати підприємства 100, фактичні витрати на виплату пенсій пенсіонеру за попередній рік 0,00 грн, сума плати підприємства ПФУ за попередній рік 0,00 грн, сума фактичних витрат на виплату та доставку пенсії  0,00 грн, місячний розмір фактичних витрат  2069,67 грн).
З матеріалів справи вбачається, що вказані розрахунки були надіслані на адресу відповідача рекомендованою поштовою кореспонденцією та отримані.
Згідно з карткою особового рахунку відповідача, останній має заборгованість (недоїмку) зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за вказаний період у сумі 16 858,11 грн (196247,17 грн  179389,06 грн).
З огляду на наявність заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.
Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що До матеріалів справи позивачем додано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2  Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  відповідно до пунктів «б»-«з»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  за період з листопада 2021 року до квітня 2022 року та докази їх надіслання відповідачу.
Відповідач в добровільному порядку не здійснив відшкодування позивачу сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за віком на пільгових умовах, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, які призначені відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення»  у розмірі 16858,11 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються  Законом №1058-IV,  Законом №1788-XII  та  Інструкцією № 21-1. 
Пунктами «а»-«з»  статті 13 Закону №1788-XII  визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи.
Відповідно до пункту 2  Прикінцевих положень Закону №1058-IV  пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього  Закону  в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого  Законом № 1788-ХІІ  .
Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей  13  і  14 Закону № 1788-ХІІ  та частин другої і третьої  статті 114 Закону №1058-IV  до досягнення пенсійного віку, визначеного  статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:
підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту  291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  та частини другої статті 114  цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього  Закону  за раніше діючим порядком;
Відповідно до пункту 1 статті  1  та абзацу 4 пункту 1 статті  2 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування»  для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого  Закону №1058-IV.
При цьому в силу пункту 1 частини першої статті 4 вище зазначеного  Закону  ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для вищезазначених платників збору встановлюється в розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1  статті 2 цього Закону.
Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачений Інструкцією № 21-1.
Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Пунктом 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.
Згідно з пунктом 6.1 розділу 6  Інструкції № 21-1  для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2  цієї Інструкції  (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту  291.4 статті 291  глави  1  розділу  XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  до набрання чинності  Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій»  та призначених відповідно до частини другої  статті 114 Закону №1058-IV:
особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;
особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з»  статті 13 Закону №1788-ХІІ  та пунктів 2-8 частини другої  статті 114 Закону №1058-IV.
За змістом пункту 6.2  Інструкції № 21-1  витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу  XV  Прикінцевих положень Закону №1058-IV.
При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.
Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями  13,  14  та  55 Закону №1788-ХІІ, або із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених частинами другою і третьою  статті 114 Закону №1058-IV, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено.
Відповідно до пунктів 6.4, 6.5, 6.7  Інструкції № 21-1  розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.
Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2  Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку  статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.                
Своєю чергою, обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.
Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/18421/19 зазначав, що підставою для відшкодування підприємством органам пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
Тобто, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є підставою для стягнення заборгованості.
З розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з»  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»  вбачається, що відповідачу визначено суму витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  за списком № 2 за період з 01.08.2021 по 30.04.2022 у сумі 16858,11 грн.
Отримання вказаних розрахунків апелянтом не заперечується.
Також, як вбачається з фактичних обставин справи, відповідач не оскаржував як рішення органу Пенсійного фонду України про нарахування пільгових пенсій, так і розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.
Судом також враховано, що вказані розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог  Інструкції №21-1. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій визначено позивачем з дотриманням вимог  Закону №1058-IV  та  Інструкції №21-1.    
З огляду на те, що вказані розрахунки не оскаржені відповідачем, вони є узгодженими та обов`язковими для виконання.
Поряд з цим, апеляційний суд акцентує увагу, що предметом позовних вимог у цій справі є лише стягнення заборгованості з відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій.
Відтак, дослідження підстав набуття особами, щодо яких заявлено вимоги про відшкодування витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, права на відповідну пенсію, не належить до предмету доказування у цій справі.
Відповідачем не заперечуються обставини, що відповідне призначення пенсії ОСОБА_1 , щодо якої надані розрахунки, ним у встановленому законом порядку не оскаржувалось та заяви про припинення виплати пенсії цій особі у зв`язку з призначенням їй пенсії на підставі недостовірних документів до органів Пенсійного фонду не подавались.
У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі № 804/2793/18 наголошено, що оцінка наявності пільгових умов праці, атестації робочих місць, відповідного стажу, тощо надається органами Пенсійного фонду при призначенні пенсії особам, а тому не підлягає оцінці при розгляді подібних справ.
Вказані висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі №826/8883/17.
Щодо тверджень апелянта про пропуск позивачем строку звернення до суду, колегія суддів враховує, що згідно висновків Верховного Суду у постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 140/1205/19, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду, визначені положеннями    Кодексу адміністративного судочинства України  не застосовуються.
Також згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.03.2018 р. у справі №804/18891/14, від 25.05.2018 р. у справі №809/1756/15, від 26.06.2018 р. у справі №804/8277/14, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої  статті 106 Закону №1058-IV.
У постанові від 28.11.2019 у справі №460/3113/18 Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від зазначеного висновку, оскільки в даному випадку термін недоїмка вжито в широкому розумінні заборгованості, тобто у розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягають погашенню, поверненню в певний термін.
Таким чином, висновки відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними.
Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення позову.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року. 
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України    та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» про стягнення коштів. 
Згідно з положеннями  статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог  статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.  243,  315,  316,  322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - залишити без задоволення. 
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - залишити без змін. 

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5ст.328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                     Л.В. Бєлова 

Судді                                                                                            В.О. Аліменко, 

                                                                                                     Н.В. Безименна