УХВАЛА
25 вересня 2025 року
м. Київ
справа №  754/6069/18
провадження № 51-1436ск25
 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів:                      ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши скаргу засудженого ОСОБА_4 ,
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування постанови Касаційного кримінального суду Верховного Суду  від 10 вересня 2025 року і вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року.
Згідно з приписами Кримінального процесуального кодексу України (надалі - КПК) постанова суду касаційної інстанції є остаточною й оскарженню не підлягає, а отже, скарга на це рішення не є предметом розгляду Верховного Суду.
Разом із  цим, перевіривши порядок і строки касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Як убачається з матеріалів провадження ОСОБА_4 13 травня 2025 року направив до суду касаційної інстанції касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду до якої долучив копію оскарженого судового рішення, що вказує на отримання засудженим указаного рішення станом на 13 травня 2025 року.
Крім цього, оскаржену ухвалу Київського апеляційного суду було проголошено 29 січня 2025 року, в той час коли засуджений під вартою не перебував.
Надалі, Верховний Суд ухвалою від 30 червня 2025 року повернув касаційну скаргу засудженого у зв`язку із неусуненням недоліків.
Зі змісту поданої скарги ОСОБА_4 , яка надійшла до Верховного Суду 22 вересня 2025 року видно, що засуджений просить скасувати постанову Касаційного кримінального суду від 10 вересня 2025 року і вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
Як зазначено вище, постанова суду касаційної інстанції не є предметом касаційного оскарження.
З урахуванням того, що ОСОБА_4 подано касаційну скаргу на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року, який переглянутий ухвалою  Київського апеляційного суду від 29 січня 2025 року, поза межами строку на касаційне оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 426 КПК, питання про поновлення цього строку не порушує, а тому його касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 399 КПК.
Керуючись п.1 ч. 2 ст. 428,  п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті провадження за касаційною скаргою засудженого  ОСОБА_4 на постанову Касаційного кримінального суду Верховного Суду  від 10 вересня 2025 року  щодо нього.
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 28 грудня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від  29 січня 2025 року щодо нього повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги невідкладно надіслати засудженому ОСОБА_4 , разом з його касаційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                              ОСОБА_2                                  ОСОБА_3