ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 686/6203/25
Провадження № 22-ц/820/1503/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 
секретар судового засідання Заворотна А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року (суддя Колієв С.А.).
Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У березні 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики та договором про споживчий кредит.
В обґрунтування позову зазначалося, що 08 вересня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачкою було укладено в електронній формі кредитний договір №102477046, згідно з умовами якого відповідачка отримав кредит в сумі 20000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, який згідно графіку сплати кредитних коштів мала повернути разом із нарахованими за користування кредитом процентами та сплатити комісію.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальницею, який відтворено шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.
16 липня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 41982,65 грн, з яких: 15464 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 25118,65 грн - сума заборгованості за відсотками; 1400 грн - заборгованість за комісією. 
Крім того, 08 жовтня 2021 року між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою було укладено в електронній формі договір позики № 77436184, згідно з умовами якого відповідачка отримала кредит в сумі 18000 грн зі сплатою процентів за користування кредитом, який згідно графіку сплати кредитних коштів мала повернути разом із нарахованими за користування кредитом процентами. Договір підписано електронним підписом позичальниці, відтвореним шляхом використання позичальницею одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки.
14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № 14/06/21, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики №77436184 від 08.10.2021. Станом на момент набуття права вимоги заборгованість ОСОБА_1 за договором позики №77436184 від 08.10.2021 становила 54 178,20 гривень, і складалася з: 18 000,00 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; 36 178,20 гривень – сума заборгованості за відсотками.
Враховуючи викладене вище, оскільки відповідачка в добровільному порядку не виконала своїх зобов`язань за кредитним договором та договором позики, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором кредиту №102477046 у сумі 41982,65 грн, з яких: 15464 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 25118,65 – сума заборгованості за відсотками; 1400 грн – заборгованість за комісією, та заборгованість за договором позики №77436184 у сумі 54178,20 грн, з яких:18000 грн – сума заборгованості за основною сумою боргу, 36178,20 – сума заборгованості за відсотками, а всього 96160,85 грн
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за договором кредиту № 102477046 у сумі 41982,65 грн та заборгованість за договором позики №77436184 від 08.10.2021 у сумі 28746 грн, а всього 70728,65 грн.
В решті позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне дослідження доказів у справі.
Вказує, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено наявність у відповідачки заборгованості за договором позики №77436184 від 08.10.2021, зокрема, первинною бухгалтерською документацією, оформленою відповідно до закону. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до ст.. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Предмет договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 визначений у розділі 1. Відповідно до п.1.1, за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою, процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші бані зазначені в Реєстрі боржників, які формуються згідно з додатком №1 та є невід`ємною частиною договору. 
Звертає увагу суду, що договір позики №77436184 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем укладений 08 жовтня 2021 року, тобто майже через чотири місяці після укладення договору факторингу. Отже, зважаючи на те, що предметом договору факторингу №14/06/21 від 14 червня 2021 року є право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, договором не передбачено право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога), а тому, відсутні підстави стверджувати про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права кредитора у зобов`язанні за договором позики № 77436184, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою 08.10.2021, та про те, що відбулася заміна первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на нового ТОВ «ФК «ЄАПБ». 
Крім цього, на думку скаржниці, позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором - оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, про що зазначається в п. 1.1. договору факторингу.
Зазначає, що в п. 2. акту прийому-передачі реєстру боржників № 11 до договору факторингу не міститься відомостей загальної заборгованості за договором. Водночас, витяг з реєстру божників до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року не підписаний первісним кредитором. 
Щодо розрахунків заборгованості за кредитним договором №102477046 від 08.09.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 вказує, що відомість про щоденні нарахування та погашення стосовно договору №102477046, яку надає позивач, не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони. Крім того, на думку відповідачки, матеріали справи не містять відповідних доказів, що заборгованість по тілу кредиту та по процентах за користування кредитом погашала саме відповідачка, тим самим збільшуючи строк кредитування (пролонгацію), за що нараховувалися відсотки. У відомостях про щоденні нарахування та погашення позивач посилається на нарахування процентів відповідно до п. 1.5.2, 2.3.1.1 та 1.5.3, проте, у самому договорі про споживчий кредит не міститься пункту 1.5.3, що вказує на недостовірність та дефектність розрахунку заборгованості.
Відомість про щоденні нарахування та погашення стосовно договору №102477046, яку надає позивач, не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком сум, який повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони.
Крім того, матеріали справи не містять доказів, що заборгованість по тілу кредиту та по процентах за користування кредитом погашала саме відповідачка, тим самим збільшуючи строк кредитування (пролонгацію), за що нараховувались відсотки.
Зазначала, що на підтвердження позовних вимог позивачем не надано доказів сплати визначеної ціни продажу за договором – оплати за відступлення права вимоги по договору факторингу №16072024 від 16.07.2024, про що зазначається в пункті 1.1. договору факторингу.
Звертає увагу на те, що в п. 2 Акту прийому-передачі до договору факторингу не міститься відомостей щодо кількості боржників, на яку передано право вимоги, а також загальної заборгованості за договором факторингу. Витяг з реєстру божників до договору факторингу № 16072024 від 16 липня 2024 року також не підписаний первісним кредитором. На думку відповідачки, витяг з реєстру боржників, на який посилається позивач, не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту та користування ним, а отже, не є належним доказом наявності заборгованості.
Зазначає, що має право на звільнення від нарахування та сплати відсотків за кредитом відповідно до пункту 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки має статус дружини військовослужбовця, що не було враховано судом першої інстанції. У процесі розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачка не мала можливості подати відповідну довідку, оскільки на той момент вона не була виготовлена військовою частиною. 
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначає, що відповідачем не надано до суду належних і допустимих доказів на спростування позовних вимог ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, місце і час слухання повідомлені належним чином. Представниками сторін у справі подано клопотання про слухання справи у їх відсутність.
В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 08.09.2021 між ТОВ «Мілоан» і ОСОБА_1 укладений договір про споживчий кредит №102477046, за умовами якого кредитодавець, на умовах строковості та платності, зобов`язався надати позичальнику кредит, а позичальниця – повернути кредит та сплатити кошти за користування кредитними коштами на умовах та порядку, визначених договором. Згідно умов договору сторонами було визначено, що сума кредиту становить 20000,00 гривень; строк кредитування – 30 днів, починаючи з 08.09.2021; термін повернення кредиту – 08.10.2021 (дата платежу). Також умовами договору визначено, що за надання кредиту нараховується комісія у сумі 1400,0 гривень (7% від суми кредиту), а також проценти у розмірі 0,88% на день, 5% на день – стандартна (базова) процентна ставка. Також умовами договору (п.2.3.1.2) визначена можливість пролонгації договору на стандартних умовах, відповідно до яких позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахування всіх пролонгацій); таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації та стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту) (а.с. 7)
Це договір укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток та інші засоби.
Вказаний договір (відповідь про прийняття пропозиції - акцепту) підписаний ОСОБА_2 шляхом відправлення товариству електронного повідомлення із застосуванням електронного підпису - одноразовим ідентифікатором R652027, який надсилався товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний номер позичальника.
Як вбачається із цього договору, між позивачем та відповідачкою було досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Цим договором чітко визначені зобов`язання сторін.
08.09.2021 ТОВ «Мілоан» перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 20000 грн, що підтверджено платіжним дорученням №32169483 від 08.09.2021. (а.с. 13)
Матеріалами справи встановлено, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не повернула наданий їй кредит в строки, передбачені кредитним договором.
16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» і ТОВ «ФК «Європейська агентство з повернення боргів» укладений договір факторингу №16072024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Мілоан» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників. (а.с. 15-16) 
Пунктом 1.1. вказаного договору визначено, що за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб – боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (комісія за надання кредиту і проценти за користування кредитом), неустойкою, (штраф, пеня) та/або процентами за порушення грошового зобов`язання та іншими платежами згідно з кредитними договорами, за наявності право на одержання яких належить клієнту.
Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору.
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений печатками акт прийому-передачі реєстру боржників – підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до Реєстру боржників від 16 липня 2024 року до договору факторингу №16072024 від 16 липня 2024 року, акту прийому-передачі інформації згідно реєстру боржників, підписаних сторонами, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки щодо погашення заборгованості за кредитним договором № 102477046. (а.с. 17, 18) на загальну суму: 41 982,65 гривень, і складалася з: 15 464,00 гривень – сума заборгованості за основною сумою боргу; 25 118,65 гривень – сума заборгованості за відсотками; 1400,00 гривень – заборгованість за комісією.
Крім того, 08.10.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ОСОБА_1 укладений договір позики №77436184, за умовами якого товариство зобов`язалося надати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а та – повернути таку ж саму суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити проценти від суми позики. (а.с. 28)
Згідно з умовами договору, сума позики становить 18000 грн, строк позики – 30 днів, тобто до 07.11.2021, процентна ставка – 1,99% на день).
Вказаний договір був укладений в електронній формі та підписаний відповідачем шляхом накладення одноразового ідентифікатора 0un2warkHW.
На виконання умов укладеного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на вказаний відповідачкою у договорі картковий рахунок 18000 грн.
Відповідачка не повернула надану їй позику в строки, передбачені договором позики.
14.06.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агентство з повернення боргів» укладений договір факторингу №14/06/21, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» відступити ТОВ «ФК «Європейська агентство з повернення боргів» право грошової вимоги, строк виконання якої настав до третіх осіб – боржників.
Умовами вказаного договору визначено, що перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошової вимоги зазначені у відповідних Реєстрах боржників, які формуються згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. 
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та невід`ємною частиною цього договору. (а.с. 29-30)
27.10.2023 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «ФК «Європейська агентство з повернення боргів» була укладена додаткова угода №12 до вказаного договору факторингу, за якою сторонами було погоджено відступлення права вимог згідно реєстру боржників №11 від 27.10.2023. (а.с. 32)
На підставі вказаної угоди був складений акт від 27.10.2023 прийому-передачі реєстру боржників №11. (а.с. 33)
Відповідно до витягу з реєстру боржників №11 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було передано ТОВ «ФК «Європейська агентство з повернення боргів» право вимоги до ОСОБА_1 за договором №77436184 на загальну суму заборгованості 54178,20 грн, з якої: 18000 грн – сума основного боргу , 36178 грн – заборгованість за процентами (а.с. 34)
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності та обґрунтованості. При цьому, суд зазначив також, що позивач не надав доказів на підтвердження пролонгації договору позики від 08.10.2021 №77436184, а тому суд дійшов висновку про те, що ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення договором позики від 08.10.2021 №77436184 тіла позики у розмірі 18000 грн. та відсотків за користування позикою за вказаним договором за 30 днів в розмірі 10746 грн. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З огляду на положення статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України).
Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються, Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з частинами 1, 2 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.
Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
За правилами частини 1 статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».
Відповідно до частини 3 статті 207 ЦК України, використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
Статтею 640 ЦК України визначено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до статті 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»  встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Частина 12 статті 11 цього Закону передбачає, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За змістом статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що договір про споживчий кредит №102477046 від 08.09.2021 та договір позики №77436184 від 08.10.2021 підписані відповідачкою за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, та належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами указаних правочинів. При цьому, слід зазначити, що без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету такі договори між первісним кредитором та відповідачкою не були б укладені.
Також доведеним є факт виконання кредиторами зобов`язань за договором про споживчий кредит та договором позики, а також перерахування на користь відповідачки - позичальниці обумовлені договорами сум, невиконання відповідачкою зобов`язань за договорами споживчого кредиту та позики.
Доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції в цій частині.
Щодо договорів факторингу, колегія суддів виходить з наступного.
За положеннями частин 1, 3 статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, оцінивши докази по справі в їх сукупності, правильно виходив з того, що відповідачка ОСОБА_1 допустила невиконання взятих на себе зобов`язань за договорами про споживчий кредит №102477046 від 08.09.2021 та договором позики №77436184 від 08.10.2021, право вимоги за якими згідно з договорами факторингу набув позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», а тому дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 не набуло права вимоги за договором позики №77436184 від 08.10.2021, оскільки не передбачає права вимоги, яке виникне в майбутньому, а право вимоги, строк платежу за якою настав.
З огляду на те, що договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 є рамковою угодою, оскільки він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 14 червня 2021 року до того часу поки жодна із сторін не направить письмове повідомлення про розірвання договору за один місяць до строку закінчення дії вказаного договору.
З урахуванням визначених строків дії цього договору, його виконання здійснювалось не в один час, а протягом всього часу його дії.
Таким чином, відступлення прав вимоги за договором позики №77436184 від 08.10.2021 до відповідачки на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відбулося відповідно до договору факторингу від 14 червня 2021 року № 14/06/21 (з урахуванням додаткових угод до нього) з часу прийняття реєстру боржників №11 від 27.10.2023 за актом приймання-передачі від 27.10.2023.
Не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги тій частині, що не доведено факту набуття позивачем прав вимоги за відповідними договорами факторингу у зв`язку із несплатою визначеної договорами вартості такого відступлення, оскільки відповідно до умов укладених договорів факторингу набуття права вимоги пов`язано з моментом підписання відповідного акту прийому-передачі реєстру боржників, а не з оплатою вартості такого відступлення. 
Безпідставними є доводи апеляційної скарги щодо непідписання  витягів з реєстру боржників до договорів факторингу первісними кредитором, оскільки такі витяги являються засвідченою копією частини тексту реєстрів боржників від 16.07.2024 та від 27.10.2023 і посвідчуються лише особою, яка його сформувала - ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів».  При цьому, слід зазначити, що відповідачка, маючи сумніви з приводу достовірності таких документів, не була позбавлена можливості, відповідно до приписів ч. 11 ст. 83 ЦПК України, заявити в суді першої інстанції клопотання про витребування реєстрів боржників, які двосторонньо підписані, проте, як вбачається з матеріалів справи, таким правом в ході розгляду справи не скористалась. 
Також не можуть прийматись апеляційним судом до уваги посилання в апеляційній скарзі на те, що відповідачка має право на звільнення від нарахування та сплати відсотків за кредитом відповідно до пункту 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки має статус дружини військовослужбовця, з огляду на те, що докази в підтвердження вказаних обставин до суду першої інстанції надано не було та ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 19.06.2025 клопотання ОСОБА_1 про долучення письмових доказів залишено без задоволення.
Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.    
Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 квітня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач                                                 І.В. П`єнта

Судді:                                                         А.П. Корніюк

                                        О.І. Талалай