ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
03 листопада 2025 року           справа №360/1205/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Гамова Владислава Володимировича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі № 360/1205/25 (головуючий суддя І інстанції – Чернявська Т.І.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання рішень протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 9 грудня 2024 року № 045650020931 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій;
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10 січня 2025 року № 045650020931 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як учаснику бойових дій. 
В обґрунтування позову зазначено, що 03.12.2024 позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення дострокової пенсії за віком.
Рішенням відповідача від 09.12.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій відповідно до Закону № 1058.
Усунувши недоліки, які було зазначено в цьому рішенні, позивач 06.01.2025 знову звернулася з заявою про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій. 
Рішенням відповідача від 10 січня 2025 року позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій в зв`язку з тим, що довідки про безпосередню участь в АТО не відповідають Порядку № 22-1 (відсутня інформація про належність заявниці до числа військовослужбовців).
Рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує право позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.
Довідка від 30.10.2020 № 559-д підтверджує, що позивач безпосередньо брала участь в АТО. Ця довідка містить чіткі формулювання та підтверджує факт безпосередньої участі позивача в АТО. Аналогічні дані містить і довідка від 10.05.2021 № 268-д.
Крім того статус позивача як учасника бойових дій підтверджується посвідченням.
Відсутні підстави для взяття позивача на військовий облік як військовозобов`язану, оскільки в редакції, чинні на час надання позивачу статусу УДБ передбачалось, що учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники ЗСУ, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах АТО у період її проведення.
Отже, оскільки відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу видано безтермінове посвідчення УБД, яке є дійсним на всій території України, тому позивач за своїм статусом має право на пільги, передбачені цим законом.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )
03 грудня 2024 року позивач через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулась з заявою про призначення пенсії за віком.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 09 грудня 2024 року № 045650020931 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі п. 4 ст.115 Закону № 1058.
В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 27 років 10 місяців 13 днів. 
За доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 08 вересня 1993 року по 24 листопада 1998 року згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 10 вересня 1993 року, оскільки запис про звільнення завірено печаткою для довідок. До страхового стажу не зараховано період догляду за дітьми 1994 та 2003 року народження до досягнення ними трирічного віку, оскільки в свідоцтвах про народження відсутні відмітки про видачу паспорту.
Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) станом на 3 грудня 2024 року до загального страхового стажу позивача зараховано такі періоди:
з 1 вересня 1989 року по 22 червня 1993 року – 3 роки 9 місяців 22 дні (навчання у вищих / середніх навчальних закладах);
з 1 грудня 1998 року по 31 грудня 2003 року – 5 років 1 місяць 0 днів;
з 1 січня 2005 року по 30 жовтня 2006 року – 1 рік 1 місяць;
з 31 жовтня 2006 року по 10 червня 2021 року – 14 років 8 місяців 21 день;
з 11 червня 2021 року по 30 вересня 2024 року – 3 роки 4 місяці 0 днів;
всього – 27 років 10 місяців 13 днів.
Також позивачем не надано інформації про неотримання пенсії в Російській Федерації. 
06 січня 2025 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відділ обслуговування громадян № 2) з заявою, зареєстрованою за № 273, про призначення пенсії за віком як учаснику бойових дій.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 10 січня 2025 року № 045650020931 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком на підставі п. 4 ст. 115 Закону № 1058.
В рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 30 років 10 місяців 13 днів. 
В матеріалах справи наявне посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_3 від 08 квітня 2016 року та довідки від 30 жовтня 2020 року № 559-д та від 10 червня 2021 року № 268-д.
Однак, довідки про безпосередню участь в АТО не відповідають Порядку № 22-1 (відсутня інформація про належність заявниці до числа військовослужбовців). 
За наданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 08 вересня 1993 року по 24 листопада 1998 року згідно з записами у трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 10 вересня 1993 року, оскільки запис про звільнення завірено печаткою для довідок. 
До страхового стажу не зараховано період догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку (2004 рік) у зв`язку з відсутністю інформації про сплату страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5), або довідки з управління праці та соціального захисту населення про період отримання допомоги по догляду.
Згідно з розрахунком стажу (форма РС-право) станом на 06 січня 2025 року до загального страхового стажу позивача зараховано такі періоди:
з 1 вересня 1989 року по 22 червня 1993 року – 3 роки 9 місяців 22 дні (навчання у вищих / середніх навчальних закладах);
з 14 грудня 1994 року по 13 грудня 1997 року – 3 роки 0 місяців 0 днів (догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку)
з 1 грудня 1998 року по 31 грудня 2003 року – 5 років 1 місяць 0 днів;
з 1 січня 2005 року по 30 жовтня 2006 року – 1 рік 1 місяць 0 днів;
з 31 жовтня 2006 року по 10 червня 2021 року – 14 років 8 місяців 21 день;
з 11 червня 2021 року по 30 вересня 2024 року – 3 роки 4 місяці 0 днів;
всього – 30 років 10 місяців 13 днів.
Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30 жовтня 2020 року № 559-д про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, яка видана працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , остання дійсно в період з 31 жовтня 2014 року по 30 квітня 2018 року безпосередньо брала участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції у м. Лисичанськ (Луганська область); підстава видачі довідки: наказ першого заступника керівника антитерористичного центру при Службі безпеки України (по стройовій частині) від 7 грудня 2015 року № 341; ця довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.
Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 червня 2021 року № 268-д про участь особи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні її здійснення, яка видана працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , остання дійсно в період з 10 травня 2018 року по 10 червня 2021 року брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів; підстава видачі довідки: наказ начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 18 червня 2018 року № 13дск.
На підставі рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 11 березня 2016 року, яке оформлено у вигляді протоколу за № 9, працівнику Збройних Сил України ОСОБА_1 , провідному спеціалісту відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 за участь в антитерористичній операції надано статус учасника бойових дій.
08 квітня 2016 року Управлінням персоналу штабу Військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 видано посвідчення учасника бойовий дій серії НОМЕР_3 . 
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що статус учасника бойових дій позивачу надано за участь в АТО як працівнику Збройних Сил України, а саме як провідному спеціалісту відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Отже, позивач не відноситься до особи, яка у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Також позивач не відноситься до осіб з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Тому пенсія позивачу не може бути призначена на підставі п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 як особі, якій надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 ч. 1 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ, або як особі, з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, якій надано статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ст. 6 Закону № 3551-ХІІ.

Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
На підставі абзацу 1 частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. 
Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці (…), які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (…), особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6 (…), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (…) - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Згідно з пунктом 20 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
На підставі пункту 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються особи, які у період до 23 лютого 2018 року включно у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення не менше 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення, у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Пунктом 25 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» встановлено, що учасниками бойових дій визнаються особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України "Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України" або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Згідно з підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі – Порядок № 22-1) до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком: 
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:
документи про проходження військової служби (служби);
довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації; посвідчення учасника бойових дій;
особам, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”:
посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”, відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону) (абзаци сімнадцятий-вісімнадцятий).
За нормами пункту 4 частини першої статті 115 Закону № 1058 право на призначення дострокової пенсії за віком мають чоловіки та жінки при досягненні певного віку та наявності необхідного страхового стажу, зокрема:
- військовослужбовці (…), які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (…), 
- особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6 (…), 
- особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту” (…) - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Аналіз наведених норм права свідчить, що документами, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій є: 1) посвідчення учасника бойових дій; або 2) довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення.
Виключенням з цього правила встановлено для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20, 21 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та яким також необхідно подати документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413.
Як свідчать матеріали справи, позивачу встановлено статус учасника бойових дій за участь в антитерористичній операції як працівнику Збройних Сил України - провідному спеціалісту відділення комплектування ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до посвідчення від 06.04.2016.
Для визначення права на дострокову пенсію відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 позивачу, яка досягла 50 років та має необхідний стаж 20 років, необхідно відповідати одному із статусів, зокрема, бути або військовослужбовцем, або особою, якій надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», або особою з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України “Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту”.
Між тим позивач не відноситься до жодної з вищезазначених категорій.
Також позивач не надала разом з заявою про призначення пенсії відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 жодного з документів, визначених підпунктом 6 пункту 2.1 розділу II Порядку № 22-1.
Оскільки позивач не є військовослужбовцем, не має статусу учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20, 21, 25 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», тому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області правильно прийняті рішення від 9 грудня 2024 року № 045650020931, від 10 січня 2025 року № 045650020931 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком як учаснику бойових дій.
Суд зауважує, що право на цей вид пенсії виникло у позивача після досягнення 50-ти років в листопаді 2024 року, тому до спірних правовідносин застосовується норми п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058 та пп. 19, 20, 21, 25 ч. 1 ст. 6 Закону № 3551 в редакції, чинній на час звернення позивача до пенсійного органу з заявами від 03.12.2024, від 06.01.2025.
Є неприйнятними доводи представника позивача, що позивач має статус учасника бойових дій відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 6 Закону № 3551, бо на час надання позивачу статусу УДБ передбачалось, що учасниками бойових дій визнаються, крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних), також працівники ЗСУ, - оскільки на час отримання статусу УБД в квітні 2016 року позивач ще не набула права на дострокову пенсію відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058.
Не є застосовними до спірних правовідносин висновки Верховного Суду, викладені у справах № 340/576/19 та № 580/8208/21, оскільки вони викладені за інших обставин.
Так, в справах, що розглядалися Верховним Судом, позивачі були учасниками бойових дій та дійсно приймали участь у бойових діях в Афганістані в період проходження дійсної військової служби. Звертаючись до пенсійного органу за призначенням дострокової пенсії подали весь необхідний пакет документів, у тому числі й документ, який посвідчує спеціальний статус особи для призначення такої пенсії (посвідчення учасника бойових дій).
За таких обставин суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                 ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гамова Владислава Володимировича, що діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі № 360/1205/25 – залишити без задоволення.
Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 25 липня 2025 року у справі № 360/1205/25 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 03 листопада 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 03 листопада 2025 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                Т.Г. Гаврищук

                                                                                Е.Г. Казначеєв