ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

04 листопада 2025 року 	м. Дніпро	справа № 280/2136/23	

 Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
 головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
 суддів:  Добродняк І.Ю., Суховарова А.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року (суддя Чернова Ж.М.)  в адміністративній справі №280/2136/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,- 

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року, яке набрало законної сили 26 грудня 2023 року, у цій справі було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області:
визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером банківський рахунок з 16.03.2023;
зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 16.03.2023 перерахувати розмір, поновити виплату пенсії ОСОБА_1 та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою поданою представником.
05 березня 2024 року представнику позивача видано виконавчий лист.
14 серпня 2024 року від представника позивача до суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, в якій заявник просив суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати звіт про виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року по справі № 280/2136/23.
В обґрунтування про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду зазначено, що перерахунок розміру пенсії позивачу не здійснено, виплату не поновлено, на визначений пенсіонером банківський рахунок не здійснено.
Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що надані відповідачем докази свідчать про те, що ним виконано судове рішення та здійснював перерахування коштів на визначений представником позивача банківський рахунок.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 03 лютого 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Запорізького окружного 
адміністративного суду від 26 серпня 2024 року у справі №280/2136/23 скасовано. Справу направлено до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Судом апеляційної інстанції зазначено, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі зроблений без дослідження обставин та причин, які можуть бути підставою для зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення, та без дослідження тих дій та заходів, які вживав (мав вжити) відповідач щодо безумовного виконання рішення суду в його зобов`язуючій частині. Суд апеляційної інстанції вказав, що суд першої інстанції не встановив дійсних обставин щодо невиконання рішення суду у цій справі, залишив без з`ясування порушене заявницею питання не проведення пенсійним органом перерахунку розміру її пенсії відповідно до рішення суду у цій справі.
Ухвалою Запорізкького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.
Ухвала суду мотивована тим, що відповідачем вживаються заходи щодо виконання рішення суду по виплаті нарахованих сум пенсії, але ці суми не отриманні заявником з огляду на його бездіяльність, яка полягала в тому, що після закриття банківського рахунку заявником не було відкрито нового рахунку та не було надано про це інформацію відповідачу.
Постановою Третього апеляційного адміністративного судувід 25 червня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2025 р. в адміністративній справі №280/2136/23 - скасовано. Адміністративну справу №280/2136/23 - направлено для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.
Суд апеляційної інстанції зазначив, що ухвала суду першої інстанції прийнята без розгляду усіх питань, порушених позивачкою у заяві про поновлення судового контролю. Суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що судом першої інстанції не було надано оцінку порушеному заявницею питанню щодо не проведення пенсійним органом перерахунку розміру її пенсії відповідно до рішення суду у цій справі, на що вже звертав суд апеляційної інстанції в постанові від 03 лютого 2025 року.
Ухвалою Запорізкького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідачем виконано рішення суду шляхом нарахування пенсійних виплат та їх виплаті позивачці через відкритий банківський рахунок.
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у цій справі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивачка посилається на те, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про виконання відповідачем рішення суду, при цьому, не надавши оцінки діям відповідача щодо виконання обов`язку, покладеного на нього рішенням суду, по перерахунку пенсії. Позивачка зазначає, що відповідачем рішення суду, у вказаній частині, виконано не було, а розмір пенсії, у відповідності до вимог пенсійного законодавства, не перераховувався.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
В силу приписів  ст.129-1 Конституції України,  ст..13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст.14,  370 КАС України  рішення суду є обов`язковим для виконання.
При цьому, для цілей застосування  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стадія виконання рішення суду є складовою доступу до правосуддя.
Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до  ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  є джерелом права, свідчить про те, що право на доступ до суду було б ілюзорним, якби остаточне, зобов`язальне судове рішення залишалося без дієвим на шкоду одній зі сторін (справа «Ромашов проти України, рішення від 27.07.2004р.).
Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
У свою чергу, судовий контроль є важливою конституційною гарантією забезпечення обов`язковості судового рішення. Це означає, що таке рішення буде виконано своєчасно (у розумні строки), належним чином (у спосіб, визначений судом) та у повному обсязі (відповідно до приписів резолютивної та мотивувальної частини рішення).
Одним із видів судового контролю за виконанням рішення суду, який передбачений  КАС України, є встановлення судом обов`язку суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (ст. 382 КАС України).
Так, згідно з частиною 1  статті 382 КАС України  суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
З огляду на положення вказаної норми процесуального права можливо дійти висновку про те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.
В той же час, такі повноваження суду повинні бути реалізовані з урахуванням того, що контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, що прямо передбачено  ст. 129-1 Конституції України, і такі повноваження суду запровадженні з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві.
Отже, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, суд повинен з`ясувати те, чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об`єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
У спірному випадку, відмовляючи в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач фактично виконано рішення суду шляхом нарахування та виплати пенсії позивачці за визначений судом період.
З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції не погоджується з таких підстав.
Так, рішенням суду у цій справі відповідача не лише було зобов`язано поновити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, а і покладено на відповідача обов`язок по перерахунку пенсії.
З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що суд прийняв до уваги положення ч.1 ст.28, ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якими визначено мінімальний розмір пенсії (прожитковий  мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом) та якими передбачено проведення перерахунок пенсій (індексації) щороку з 1 березня.
В той же час, тричі відмовляючи у встановлені судового контрою за виконанням рішення суду у цій справі, суд першої інстанції, яким і було покладено на відповідача обов`язок щодо перерахунку пенсії, так і не спромігся надати оцінку тому, чи виконано відповідачем рішення суду в частині покладеного обов`язку щодо перерахунку пенсії. 
Втім, від встановлення вказаних обставин залежить висновок про те, чи виконано відповідачем рішення суду чи ні.
Отже, суд першої інстанції, не встановивши зазначені обставини, дійшов необгрунтованого висновку про виконання відповідачем рішення суду, у зв`язку з чим безпідставно відмовив у встановленні судового контролю за виконанням рішення суду у цій справі.
Таким чином, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обгрунтованою, як того вимагає ст.242 КАС України.
З цих підстав, приймаючи до уваги те, що повноваженнями щодо встановлення судового контролю, в силу приписів ст.382 КАС України, наділений суд, який ухвалив рішення у справі, у спірному випадку Запорізький окружний адміністративний суд, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.320,  321,  322,  325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 05 вересня 2025 року в адміністративній справі №280/2136/23 – скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати ухвалення, може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках та строки, які визначено ст.ст.328,  329 КАС України.

          Повний текст постанови складено 04.11.2025
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      А.В. Суховаров