ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2025 року                                 
м. Харків
справа № 635/5308/21
провадження № 22-ц/818/2517/25
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.
сторони справи:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Височанська селищна рада
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2025 року у складі судді Пілюгіної О.М.,-
ВСТАНОВИВ:
У травні 2024 року ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 2000 року ОСОБА_4 була зареєстрована разом із своєю донькою ОСОБА_1 за однією адресою: АДРЕСА_1 , проте фактично проживала разом із своїм чоловіком ОСОБА_5 за адресою АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_4 – ОСОБА_5 , після смерті якого спільним рішенням матері та доньки було проживати разом у квартирі за адресою АДРЕСА_1 , а житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , використовувати як дачний будинок для відпочинку за межами міста. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати ОСОБА_1 – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На день її смерті залишилось спадкове майно. 02 травня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області Змієвської Тетяни Михайлівни для оформлення спадщини після смерті матері ОСОБА_4 . Проте, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка обґрунтована пропуском строку для прийняття спадщини. Неможливість вчасно звернутися до нотаріуса для оформлення необхідних документів була спричинена об`єктивними причинами та обставинами. Позивачу не було відомо, що на дату смерті її мати була зареєстрована за іншою адресою. Для того щоб перевірити, що ОСОБА_4 за життя змінила місце реєстрації, ОСОБА_1 звернулась із заявою до Височанської селищної ради з метою отримання інформації щодо місця реєстрації своєї матері. Відповідно до даних картотеки Височанської селищної ради ОСОБА_4 була зареєстрована з 24 грудня 2015 року по 12 листопада 2021 року за адресою: АДРЕСА_2 . Про зміну місця реєстрації матері позивачу стало відомо тільки 02 травня 2024 року. Крім того відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено. З початку війни місто Харків та Харківська область зазнав та зазнає чи не найбільших руйнувань цивільної та критичної інфраструктури, ОСОБА_1 стала в ряди волонтерів громади та здійснювала активну допомогу громадянам які переміщувались з міст ведення активних бойових дій для збереження життя свого та дітей, позивач надавала можливість громадянам з дітьми та інвалідам розміщуватись у будинку, який належав її батькам за адресою: АДРЕСА_2 . Враховуючи наявність великої кількості людей у будинку та активні дії позивача щодо допомоги їм, всі документи були переміщені у підвальне приміщення та не аналізувались. З 07 липня 2023 року на підставі Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.22 «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_1 призвана до Збройних сил України, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних сил України з 10 липня 2023 року по теперішній час. Крім того пунктом 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» в редакції згідно з Постановою КМУ № 209 від 06.03.2022 установлено, що на час дії воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини зупиняється. Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24 червня 2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» внесено зміни до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який викладено в наступній редакції - установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. Після оголошення воєнного стану в засобах масової інформації було оприлюднено положення, які містились в постанові Кабінету Міністрів України № 209 від 06 березня 2022 року “Деякі питання державної реєстрації в умовах воєнного стану та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року, якою користувались нотаріуси, та була оприлюднена інформація наступного змісту «строки на період війни зупиняються та заявникам надається 1 місяць після скасування воєнного стану». У подальшому, Постановою Кабінету Міністрів України № 719 від 24 червня 2022 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» внесено зміни до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 164 від 28 лютого 2022 року «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», який викладено в наступній редакції - установити, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини. На час подання позовної заяви перше читання пройшов законопроект яким планується зупинити строки для звернення з заявами про прийняття спадщини на період воєнного стану в країні. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2025 року у задоволенні позову  про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.
Рішення мотивовано тим, що  позивач не надала суду належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для звернення із заявою про прийняття спадщини, не довела наявності об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, які перешкоджали поданню нею цієї заяви у встановлений законом строк.
Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість просив рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд не повно встановив обставини у справі та ухвалив рішення що не відповідає дійсним обставинам у справі та вимогам закону. Зазначені позивачем причини надання їй додаткового строку для звернення з заявою про прийняття спадщини є поважними та доведеними. Проте суд наданим нею доказам належної оцінки не надав та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , видане 12 листопада 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 23357 від 12 листопада 2021 року.
Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Змієвської Т.М. від 02 травня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке належало ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 пропустила строк на прийняття спадщини.
За даними відповіді Височанської селищної ради № 02-34/643 від 02 травня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день своєї смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , з 24 грудня 2015 року по 12 листопада 2021 року.
Відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 № 12 від 04 січня 2024 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Сухопутних військ Збройних Сил України з 10 липня 2023 року по теперішній час.
В якості доказів суду надано:
копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , що видане 28 серпня 1973 року Палацом новонароджених міста Харків, де вказано, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками записано: батько – ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_4 , запис № 7429 від 28 серпня 1973 року;
копія сторінок №№ 1, 2, 3, 10, 11 паспорту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , що виданий 30 жовтня 1996 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області, на 11-й сторінці якого міститься штамп про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , з 29 листопада 2000 року;
витяг № 6315-1903371-2018, за даними якого станом на 14 серпня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 20 березня 2001 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;
копія технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , виготовлений станом на 13 серпня 2014 року, де власником вказаного будинку зазначена ОСОБА_4 .
Також суду надано: копія паспорту ОСОБА_1 ; копія РНОКПП ОСОБА_1 ; копія військового квитка ОСОБА_1 ; копія паспорту ОСОБА_5 ; копія посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-927; копія витягу № 26229916 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копія свідоцтва про право на спадщину за законом № 2-925; копія витягу № 26229607 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності; копія витягу № 76838665 від 02 травня 2024 року про реєстрацію в Спадковому реєстрі.
Відповідно до даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.05.2024 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, яка на день смерті не була зареєстрована за адресою реєстрації місця проживання спадкоємця, та остання протягом 6 місяців з дня відкриття спадщини не звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 

У частині першій статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).
Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем.
Згідно п.20 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції від 08.11.2023 у період дії воєнного стану У період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та протягом двох років з дня його припинення або скасування у випадку, якщо смерть фізичної особи зареєстрована пізніше ніж через один місяць з дня смерті такої особи або дня, з якого її оголошено померлою, строки, встановлені статтями 1269, 1270, 1271, 1272, 1273, 1276, 1277, 1283, 1298 цього Кодексу, обчислюються з дня державної реєстрації смерті особи. При цьому часом відкриття спадщини вважається день смерті спадкодавця або день, з якого спадкодавця оголошено померлим, незалежно від часу державної реєстрації смерті. 
Положення абзацу першого цього пункту застосовуються також до спадщини, яка відкрилася після введення воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо вдосконалення порядку відкриття та оформлення спадщини", а також до спадщини, яка відкрилася до введення воєнного стану, строк для прийняття якої не сплив до його введення, за умови, що свідоцтво про право на спадщину не було видано жодному із спадкоємців.
Відповідно до п.3 наказу Міністерства Юстиції України № 1118/5 від 11.03.2022 «Про затвердження Змін до деяких нормативно-правових актів у сфері нотаріату» в умовах воєнного або надзвичайного стану спадкова справа заводиться за зверненням заявника будь-яким нотаріусом України, незалежно від місця відкриття спадщини.
Відповідно до статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Відповідно до вимог статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи лише за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, наданих учасниками справи або витребуваних судом. Збирання доказів не є обов`язком суду, крім випадків, коли це необхідно для захисту малолітніх, неповнолітніх або осіб з обмеженою дієздатністю, а також у випадках, передбачених ЦПК.  
Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.
Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.
Неподання заяви умисно чи з необережності (недбалості) не може бути підставою для визначення спадкоємцю додаткового строку для прийняття спадщини.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, першорядно, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку, ОСОБА_1 посилалась на те, що їй не було відомо про зміну місця реєстрації її матері, тому вважала, що спадщину вона прийняла як особа, яка є спадкоємицею першої черги, яка проживала разом з спадкодавцем на час його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .
З наданої суду ксерокопії сторінок №№ 1, 2, 3, 10, 11 паспорту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_4 , що виданий 30 жовтня 1996 року Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області вбачається, що на 11-й сторінці якого міститься штамп про реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , з 29 листопада 2000 року ( а.с. 25 – 29).
Згідно даних свідоцтв про право на спадщину від 01.09.2014 року ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 успадкувала частки будинку та земельної ділянки розташовані за адресою: АДРЕСА_2 після смерті чоловіка – ОСОБА_5 , у тому числі з урахуванням частки від якої відмовилась дочка померлого ОСОБА_1 на її користь ( а.с. 43 – 48).
ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла, що підтверджується даними свідоцтва про смерть ( а.с. 41).
Згідно даних витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02 травня 2024 року спадкова справа зареєстрована 02.05.2024 за заявою доньки ОСОБА_4 – ОСОБА_1 . 
Відомості про наявність інших спадкоємців в матеріалах справи відсутні. 
Згідно даних листа Височанської селищної ради від 02 травня 2024, ОСОБА_1 дізналась про реєстрацію ОСОБА_4 не за адресою: АДРЕСА_2 лише в травні 2024 року. 
Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри.
Оскільки на час смерті ОСОБА_4 проживала з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та надані суду копії сторінок паспорту ОСОБА_4 містять відомості про її реєстрацію за зазначеною адресою, судова колегія не погоджується з висновком суду про те, що ОСОБА_1 мала можливість особисто ознайомитись з даними про реєстрацію місця проживання ОСОБА_4 на час її смерті.
Судова колегія доходить висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, не маючи на меті недобросовісної поведінки або зловживання будь-якими правами. 
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України  суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право  скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
За змістом п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є  порушення судом норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати у зміні його мотивувальної частини. 
З огляду на зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суд – скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 367, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційній суд 
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Рішення Харківського районного суду Харківської області від 23 січня 2025 року – скасувати.
Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий                                                         О. Ю. Тичкова

Судді                                                                        О.В. Маміна 

                                                                       Н.П. Пилипчук
Повний текст постанови складено 24 вересня 2025 року.