Справа № 352/1084/14-ц 
Провадження № 22-ц/4808/1549/25 
Головуючий у 1 інстанції Кіндратишин Л. Р. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.
суддів:                        Бойчука І.В., Пнівчук О.В.,
за участю секретаря        Кузнєцова В.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги представника ОСОБА_1 – адвоката Дроздова Олександра Михайловича та представника ОСОБА_2 – адвоката Остап`юка Михайла Петровича на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2025 року, постановлену в складі судді Кіндратишин Л.Р. у м. Івано-Франківську, повний текст якої складено 16 вересня 2025 року, за заявою представника ОСОБА_2 – адвоката Остап`юка Михайла Петровича про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно,
в с т а н о в и в:
У провадженні Тисменицького районного суду Івано-Франківської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно.
Ухвалою Тисменицького районного суду від 25.12.2015 для забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме:
- житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0182 га з кадастровим номером 2625888301:01:001:1152, що розташована по АДРЕСА_1 .
Ухвалою Тисменицького районного суду від 07.06.2022 вказану справу передано на розгляд Івано-Франківському міському суду.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.03.2025 у задоволенні позову ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 березня 2025 року змінено, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
У вересні 2025 року представник ОСОБА_2 – адвокат Остап`юк Михайло Петрович звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у справі.
В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалу Тисменицького районного суду від 25 грудня 2015 року було направлено до виконання ВДВС Тисменицького районного управління юстиції Івано-Франківської області.
Однак, оскільки рішенням Івано-Франківського міського суду від 04 березня 2025 року у задоволенні позову відмовлено, а постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01 липня 2025 року вказане рішення змінено лише в мотивувальній частині, з огляду на вимоги статті 158 ЦПК України наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2025 року у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 – адвокат Остап`юк Михайло Петрович подав апеляційну скаргу. Вважає таку ухвалу безпідставною, постановленою з порушенням норм процесуального права.
Зазначає, що посилання суду першої інстанції на часткове задоволення апеляційної скарги є безпідставним, оскільки апеляційним судом змінено лише мотивувальну частину рішення, тоді як резолютивну частину про відмову в задоволенні позову залишено без змін. Ототожнення часткового задоволення апеляційної скарги з частковим задоволенням позову призвело до помилкового висновку про відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову.
Також посилання суду на ч. 7 ст. 158 ЦПК України є необґрунтованим, оскільки ця норма застосовується лише у разі задоволення позову.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні докази відкриття касаційного провадження, а подання касаційної скарги саме по собі не підтверджує її прийняття до розгляду. Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України оскільки в задоволенні позову відмовлено, а рішення набрало законної сили після розгляду справи апеляційним судом, правові підстави для відмови у скасуванні заходів забезпечення позову відсутні.
Просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Дроздов Олександр Михайлович також подав апеляційну скаргу. Вважає таку ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.
Вказує, що суд розглянув клопотання без належного суб`єктного складу. Арешт накладено на майно ОСОБА_4 , тоді як із клопотанням звернулась ОСОБА_2 . Незалучення власника арештованого майна та відмова у залученні третьої особи ОСОБА_8 є істотними процесуальними порушеннями.
Зазначає, що суд порушив п`ятиденний строк розгляду клопотання, передбачений частиною другою статті 158 ЦПК України, не навівши причин перевищення цього строку.
Вважає, що суд неповно застосував положення статті 158 ЦПК України та не врахував висновок Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №705/4132/19, відповідно до якого заходи забезпечення позову не скасовуються до завершення касаційного перегляду, оскільки вони мають тимчасовий характер і гарантують реальне виконання майбутнього судового рішення.
На його думку, зміна мотивувальної частини ухвали слугуватиме процесуальним запобіжником від повторних ідентичних клопотань без «нових обставин».
Крім того вказує, що суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви про відвід судді Кіндратишин Л.Р. попри наявність об`єктивних обставин, які викликають сумнів у її безсторонності.
Просить змінити мотивувальну частину оскаржуваної ухвали, відобразивши у ній наведені порушення процесуального права, а резолютивну частину про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову залишити без змін.
Також представник ОСОБА_1 – адвокат Дроздов О.М. подав відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Остап`юка М.П. Вважає її необґрунтованою, такою, що не підлягає до задоволення.
Зазначає, що апелянт не навів нових обставин і безпідставно посилається на набрання рішенням законної сили після апеляційного перегляду як на підставу для скасування забезпечення позову. Підкреслює, що касаційне провадження у справі №352/1084/14-ц триває, тому розгляд спору не завершено, а ризики відчуження спірного майна залишаються.
Посилається на положення статті 158 ЦПК України, відповідно до якої скасування заходів забезпечення позову можливе лише у випадках, визначених законом, і не має автоматичного характеру.
Наголошує, що забезпечення позову має охоронну мету – гарантувати реальне виконання можливого судового рішення до завершення касаційного провадження.
Просить апеляційну скаргу представника відповідачки – адвоката Остап`юка М.П. залишити без задоволення, а резолютивну частину оскаржуваної ухвали – без змін; за розсудом суду можливо уточнити мотивувальну частину у ч. 6 ст. 158 ЦПК України (щодо неприпустимості повторних ідентичних клопотань без «нових обставин» та необхідності залучення третьої особи).
Відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. до суду апеляційної інстанції не надходив.
Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_9 – адвокат Дроздов О.М. подану ним апеляційну скаргу підтримав, щодо задоволення апеляційної скарги представника відповідача заперечив.
Представник відповідача – адвокат Остап`юк М.П. в судовому засіданні апеляційного подану ним апеляційну скаргу підтримав, щодо задоволення апеляційної скарги представника позивача заперечив.
Заслухавши суддю-доповідача, представників апелянтів, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга представник відповідача – адвоката Остап`юка М.П. підлягає до задоволення, зважаючи на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) звернулася до Тисменицького районного суду з позовом до ОСОБА_4 , Реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно – житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 59,4 кв.м., сараю літ. «Б» загальною площею 9,4 кв.м., огорожі №1 загальною площею 14,6 кв.м., та земельну ділянку за кадастровим номером 2625888301:01:001:1152, площею 0,0182 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05.12.2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 11.02.2015 року, в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Реєстраційної служби Тисменицького РУЮ, ОСОБА_11 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно – відмовлено.
Ухвалою вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.07.2015 року рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 лютого 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Тисменицького районного суду від 25.12.2015 для забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме:
- житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 ;
- земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0182 га з кадастровим номером 2625888301:01:001:1152, що розташована по АДРЕСА_1 .
Ухвалами Тисменицького районного суду від 30.03.2016 залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , Реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно в частині позовних вимог до відповідачів - реєстраційної служби Тисменицького районного управління юстиції в Івано-Франківській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у зв`язку з поданою представником позивача заявою про залишення позову у цій частині без розгляду; залучено до участі у справі ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ОСОБА_6 .
Ухвалою Тисменицького районного суду від 07.06.2022 вказану справу передано на розгляд Івано-Франківському міському суду.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.05.2024 залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача — ОСОБА_6 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно, — ОСОБА_2 в якості правонаступника ОСОБА_4 .
У зв`язку зі смертю третьої особи ОСОБА_6 (Свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 06 лютого 2018 року) вказану особу виключено із числа третіх осіб у справі.
Рішенням Івано-Франківського міського суду від 04.03.2025 у задоволенні позову ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ), в інтересах якої діє представник ОСОБА_7 , задоволено частково. Рішення Івано-Франківського міського суду від 04 березня 2025 року змінено, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення суду залишено без змін.
Відмовляючи в задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 – адвоката Остап`юка М.П. про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що на час його розгляду спір остаточно не вирішений і прийняті судами рішення перебувають на стадії касаційного оскарження (даних про відмову у відкритті касаційного провадження, чи повернення касаційної скарги на час розгляду не встановлено). Таким чином, застосовані судом заходи забезпечення позову не втратили своєї актуальності, а клопотання про їх скасування є передчасним.
Однак, апеляційний суд не може погодитися із такими висновками, з огляду на наступне.
Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 158 ЦПК України.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Аналіз правових норм глави 10 розділу І ЦПК України, якими врегульовано поняття і порядок забезпечення позову, дає можливість зробити висновок про те, що забезпечення позову – це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють протягом строку, встановленого процесуальним законом (ч.ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України).
У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.ч. 7, 8 ст. 158 ЦПК України).
У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України).
Частиною 2 статті 273 ЦПК України передбачено, що у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
За змістом вказаних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішенням спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриттям провадження у справі.
Згідно з роз`ясненнями п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Суд скасовує вжиті заходи забезпечення позову в тому випадку, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінилися обставини, що зумовили його застосування.
Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.
Враховуючи викладене та те, що рішення суду у цій справі про відмову в позові набрало законної сили, наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Доводи представника позивача та висновки місцевого суду щодо того, що скасування заходів забезпечення позову до закінчення розгляду справи Верховним Судом є передчасними, не можуть бути взяті до уваги, оскільки оскарження судового рішення в касаційному порядку не перешкоджає скасуванню заходів забезпечення позову. Постанова апеляційного суду, якою рішення першої інстанції було змінено, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови, а в іншій частині рішення суду залишено без змін, набрала законної сили з дня її прийняття, та є чинною.
Крім того, апеляційним судом встановлено, що на час звернення представника відповідача до суду першої інстанції з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову касаційну скаргу представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. на рішення Івано-Франківського міського суду від 04.03.2025 та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2025 ухвалою Верховного Суду від 18.08.2025 року було залишено без руху для усунення зазначених у ній недоліків. А на даний час ухвалою Верховного Суду від 21.10.2025 відмовлено у відкритті касаційного провадження у цій справі за касаційною скаргою представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. на рішення Івано-Франківського міського суду від 04.03.2025 та постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.07.2025.
Отже, підстав вважати, що скасування заходів забезпечення позову є передчасним, не вбачається. Навпаки, процесуальний закон прямо вказує, що у такому випадку заходи забезпечення позову мають бути скасовані у відповідному судовому рішенні.
Таким чином, доводи апеляційної скарги представника відповідача – адвоката Остап`юка М.П. суд вважає підставними, і така підлягає до задоволення, а вжиті ухвалою Тисменицького районного суду від 25 грудня 2015 року у справі №352/1084/14-ц заходи забезпечення позову – до скасування.
Разом з тим, не приймаються до уваги доводи скаржника – представника позивача про те, що суд розглянув клопотання без належного суб`єктного складу, без залучення власника арештованого майна та третьої особи ОСОБА_8 . За час розгляду справи склад її учасників неодноразово змінювався, в тому числі у зв`язку з переходом права на спірне майно, їх смертю. Зокрема, ухвалою Івано-Франківського міського суду від 29.05.2024 залучено до участі у справі ОСОБА_2 як правонаступника ОСОБА_4 . На час ухвалення рішення в справі, яке набрало законної сили, сторонами були саме ОСОБА_3 ( ОСОБА_10 ) та ОСОБА_2 .
Щодо тверджень представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. про те, що суд першої інстанції порушив п`ятиденний строк розгляду клопотання, передбачений частиною другою статті 158 ЦПК України, не навівши причин перевищення цього строку, то слід зазначити наступне.
Так, ч. 2 ст. 158 ЦПК України передбачено, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.
З матеріалів справи встановлено, що вказане клопотання надійшло до суду 03.09.2025.
08.09.2025 через систему «Електронний суд» від адвоката Дроздова О.М., який діє в інтересах ОСОБА_9 , на адресу Івано-Франківського міського суду надійшла заява про відвід судді Домбровської Г.В.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 08.09.2025 заявлено та задоволено самовідвід головуючої судді Домбровської Г.В. від розгляду клопотання; передано справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.
І ухвалою Івано-Франківського міського суду від 12.09.2025 вирішено вказане клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
Заяві про відвід судді Кіндратишин Л.Р. дана вичерпна оцінка в ухвалі суду від 11.09.2025.
Отже, порушень при розгляді такого клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вказаних апелянтом, судом не встановлено.
Щодо посилань представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. на те, що суд не врахував висновок Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі №705/4132/19, відповідно до якого заходи забезпечення позову не скасовуються до завершення касаційного перегляду, оскільки вони мають тимчасовий характер і гарантують реальне виконання майбутнього судового рішення, то такі є безпідставними, оскільки вказаний висновок не є релевантним до цієї справи. У зазначеній справі Верховний Суд зробив висновок, що «у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд касаційної інстанції наділений повноваженнями постановити ухвалу про передачу справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи. Враховуючи, що розгляд справи не завершений, судове рішення по суті не прийнято, а отже й потреба у забезпеченні позову не відпала, підстави для скасування заходів забезпечення позову, про що зазначено у частині дев`ятій статті 158 ЦПК України, у зв`язку із закриттям провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України, відсутні, оскільки розгляд справи не завершений.» Натомість, у справі, ухвала в якій переглядається, не закрито провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 255 ЦПК України, а прийняте рішення по суті спору про відмову в позові, яке набрало законної сили.
З огляду на викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_9 – адвоката Дроздова О.М. судом не встановлено.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Дроздова Олександра Михайловича залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Остап`юка Михайла Петровича задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду від 12 вересня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Заяву представника ОСОБА_2 – адвоката Остап`юка Михайла Петровича про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) до ОСОБА_2  про витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.
Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Тисменицького районного суду від 25 грудня 2015 року у справі №352/1084/14-ц, а саме: скасувати арешт, накладений на нерухоме майно, що належить на праві власності ОСОБА_4 :
- на житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 ;
- на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0182 га з кадастровим номером 2625888301:01:001:1152, що розташована по АДРЕСА_1 .
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча:                                                                 О.О. Томин
Судді:                                                                 І.В. Бойчук
О.В. Пнівчук

Повний текст постанови складено 18 листопада 2025 року.